Справа № 367/2523/15 Головуючий у І інстанції Карабаза Н.Ф.
Провадження № 22-ц/780/4958/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 46 10.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Волохова Л.А.,

суддів: Сержанюка А.С., Журби С.О.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України до Гостомельської селищної ради Київської області,, ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2015 року,

встановила:

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_2, треті особи по справі - Комунальне підприємство "Святошинське лісопаркове господарство", ОСОБА_3 про визнання не дійсним рішення, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із незаконного володіння.

Ухвалою суду від 29 квітня 2015 року провадження у зазначеній справі відкрито та справу було призначено до попереднього розгляду на 07 травня 2015 року.

Ухвалою суду від 07 травня 2015 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 14 травня 2015 року.

12 травня 2015 року до суду надійшла заява першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову у якій він просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2011 р. укладеного із ОСОБА_3, а також просив заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1500 га. розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2011 року, зареєстрованого у реєстрі за №6964, посвідченого Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзін М.С.

В задоволенні заяви Першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову шляхом заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці відмовлено.

Виконання ухвали покладено на відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову за своїм змістом відповідає ст. 151 ЦПК України і суд першої інстанції, розглядаючи її, не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки судом першої інстанції ухвалу про забезпечення позову від 12 травня 2015 року постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 210, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2015 року залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Сержанюк А.С.

Журба С.О.