"23" жовтня 2015 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді Астахової О.О.
при секретарі: Рудь Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку відповідача (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Крім того, позивач просиь стягнути із відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 300,00 грн. починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.
Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 23 квітня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу сторони мають спільних дітей - сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя із відповідачем не склалось, сім'я їх фактично розпалась. Угоди про добровільну сплату аліментів, між сторонами не досягнуто, діти перебувають на її утриманні і відповідач не надає матеріальної допомоги. Крім того, враховуючи що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має доходу, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, вона просить стягнути із відповідача аліменти і на її утримання. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, за зареєстрованим місцем проживання та місцем перебування, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва 23 квітня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 541 та видане свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Як вбачається з матеріалів справи, спільні діти сторін проживають разом із позивачем ОСОБА_1
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності.
За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи, що спільні малолітні діти сторін- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із позивачем і між сторонами не досягнуто згоди щодо їх утримання батьком, даних про те, що у відповідача перебувають на утриманні інші особи судом не встановлено, доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду не надано, малолітня дочка сторін не досягла трьох років, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання та на утримання малолітніх дітей.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, суд враховує положення ч. 3, 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги ст.ст. 181, 182, 183, 184, Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому, приходить до висновку про доцільність стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей у частковому відношенні до його заробітку (доходу), а саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи з дня звернення до суду та у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років.
На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223, 224, 225, 294 367 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112, 150, 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця Львівської області, м. Самбір, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2015 року до повноліття дітей.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця Львівської області, м. Самбір, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_1 починаючи із 30.07.2015 року до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
В іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя