КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/462/15-ц
Провадження №2/319/387/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шупті Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, третя особи Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2002 року померла її бабуся ОСОБА_2. Спадщину, яка відкрилася, прийняв син померлої батько позивача ОСОБА_3, який з часом потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та після цього зник. У 2010 році ОСОБА_3 був визнаний померлим. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 спадщину не прийняла, оскільки не знала про те, що її батько після померлої бабусі фактично прийняв спадщину, а саме, земельну ділянку площею 5,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області (далі Марянівська сільська рада). На початку 2015 року ОСОБА_1 отримала інформацію про існування зазначеної земельної ділянки, звернулася до Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області (далі нотаріальна контора), проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві.

Представник Марянівської сільської ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що відповідач позов не визнає, оскільки за матеріалами справи не випливає поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Третя особа у справі нотаріальна контора не заперечувала проти задоволення позову, про що надала відповідну письмову заяву.

У судове засідання сторони, третя особа та їх представники не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі.

Виходячи з наведеного, а також положень стст.158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла 29 червня 2002 року, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 5,42 га, яка розташована на території Марянівської сільської ради, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП №036661, виданого 10 квітня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №421 (а.с.3,8).

За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя на випадок своєї смерті заповіту не складала.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину, яка відкрилася, прийняв її син ОСОБА_3. Інший спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с.13-16).

ОСОБА_3 у 2006 році потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, у звязку з чим проходив лікування в м.Запоріжжя, де залишив лікувальний заклад та зник.

Рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2010 року ОСОБА_3 оголошено померлим. Судове рішення набрало законної сили 06 листопада 2010 року (а.с.11).

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав.

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька (а.с.4,5,12).

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, які відкрилась після смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом їй було повідомлено про пропуск строку для подання такої заяви та розяснено порядок встановлення додаткового строку (а.с.6,7).

Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 (далі Постанова) Пленум Верховного Суду України розяснив, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Підсумовуючи, слід зазначити, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Із позовної заяви ОСОБА_1 випливає, що вона після смерті ОСОБА_3 своєчасно спадщину не прийняла, оскільки не знала про те, що її батько після померлої бабусі фактично прийняв спадщину, а саме, земельну ділянку площею 5,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Марянівської сільської ради. Тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняла дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Крім того, з матеріалів справи випливає, що у 2010 році саме ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Костенко») зверталася до Розівського районного суду Запорізької області із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим, переслідуючи мету оформлення спадщини (а.с.11,12).

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до ст.88 ЦПК України понесені нею судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись стст.1216-1218,1268-1270,1272 ЦК України, стст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, третя особи Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр