Справа № 465/8204/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/5717/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю: представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Гнатишака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 3 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 607,19 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн., а всього 13 850,79 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що позивач в порушення умов кредитного договору, якими передбачений кредит в розмірі 3000 грн., надав кредит в розмірі 7000 грн. Вважає, що розрахунок заборгованості є недостовірним, оскільки у відписаній ним Анкеті-заяві відсутній розмір сплати за користування кредитом - 30 % річних. Стверджує, що позивач свідомо уклав договір з позичальником на умовах, що є несправедливими. Наголошує на тому, що судом не досліджено факту його ознайомлення з умовами кредитного договору, на жодній сторінці умов та правил надання банківських послуг немає його підпису. Вважає, що ні Умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, в яких містяться істотні умови кредитного договору, не є і не можуть вважатися додатками до кредитного договору. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

.Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Гнатишака О.В. про заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини.

6 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до поданих при апеляційному розгляді даних представником ПАТ КБ «Приватбанк» - Гнатишаком О.В. даних строк дії картки до березня 2016 року.

Позичальник належно умов договору не виконував.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, поданого позивачем, станом на 31.10.2014 року така складає 13607 грн. 19 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 6519,64 грн., заборгованість по процентах - 4775 грн. 56 коп., заборгованість з комісії - 1187,84 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф ( процентна складова) - 624,15 грн. (а.с.4-5)

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих на себе зобов"язань, у зв"язку з чим підставною є вимога банку про стягнення заборгованості по кредиту, процентів, комісії та штрафів.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Посилання апелянта на відсутність доказів ознайомлення саме з умовами про надання споживчого кредиту, колегією суддів визнається голослівним та таким, що не заслуговує на увагу, оскільки при укладанні договору, останній ознайомився і висловив згоду з Умовами надання споживчого кредиту, а також надав згоду, що заява разом із запропонованими банком умовами надання кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитний договір, що і засвідчив своїм підписом. (а.с.6 -зворот)

Крім того, будь-яких доказів того, що на час укладання кредитного договору між сторонами існували інші умови кредитування, ніж ті, що надані позивачем на обґрунтування своїх вимог і які були дослідженні у ході розгляду даної справи, відповідачем не надано.

Посилання апелянта на те, що банк надав кредит в розмірі 7000 грн., що суперечить умовам договору, колегією суддів не приймається до уваги з наступним.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. (а.с.25-зворот)

А відтак, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Таким чином, банк, змінюючи кредитний ліміт, діяв в межах наданих йому прав.

Твердження апелянта про укладення договору на умовах, що є несправедливими, колегією суддів не береться до уваги, оскільки підписуючи договір останній погодився з умовами надання споживчого кредиту, порядком його погашення та жодних заперечень щодо несправедливих умов договору не подавав.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував норми матеріального права, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 3 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р. Ніткевич А.В.