Справа№592/3271/15-ц
Провадження №2/592/1256/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Коноплянченко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди заподіяної незаконною бездіяльністю держави Україна та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника начальника кафедри та з зазначеної посади був звільнений у запас. Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ), як особа, звільнена з військової служби та перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Сумський області (пенсійна справа ФБ 47886).

Згідно наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 р. № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" (ділі Наказ № 377) збільшені посадові оклади військовослужбовців категорій, до якої відноситься позивач. Зазначений наказ набув чинності 29.08.2008 р.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.07.2014 р. по справі № 21-252а14 набуття чинності Наказу № 377 є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір одної зі складових грошового забезпечення цих осіб. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України висловлювалась у постановах від 24.04.2012 р. та 16.01.2013 р. (№№ 21-84а12, 21-416а12 відповідно).

Відповідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 р. по справі № 757/13796/13-а визнано право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії, яка призначена згідно Закону № 2262-ХІІ у зв`язку зі зміною розмірів посадових окладів військовослужбовців, затверджених Наказом № 377.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 25.09.2012 р. по справі № 21-230а12 правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.02.2012 р. (справа № 21-322а11).

Момент виникнення права на перерахунок розміру пенсії позивача у зв`язку з набуттям чинності Наказу № 377 в силу ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ виник 01.09.2008 р.

Згідно ст. 3 Конституції України, - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Але держава не виконала свій конституційний обов`язок перед позивачем, а саме не забезпечила право позивача на перерахунок його пенсії з 01.09.2008 р. у зв`язку із набуттям чинності Наказу № 377.

ГУ ПФУ протиправно не перерахувало розмір пенсії позивачеві з 01.09.2008 р. та не здійснило своєчасно виплату суми недоотриманих пенсійних виплат. Тобто, позивач не одержав своєчасно з вини ГУ ПФУ частину основного розміру пенсії, на яку він має право за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р.

Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджено постановою КМУ від 13.02.2008 р. № 45 чи іншим нормативним актом не передбачено звернення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом до органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно розрахунку позивачеві протиправно не була нарахована частина основного розміру пенсії за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р. на суму 38675,66 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», - підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зазначеним Законом визначена методика розрахунку розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Відповідно розрахунку, проведеного відповідно до методики визначеної Законом, розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати суми перерахунку пенсії позивачеві становить 11 956,07 грн.

Тобто загальна сума не виплачених пенсійних виплат за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р. становить 38 675,66 грн. та не виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати суми перерахунку пенсії становить 11 956,07 грн.

Позивач у жовтні 2014 р. звернувся до ГУ ПФУ за реалізацією права на перерахунок розміру пенсії з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р., яке визнано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 р.

Листом від 17.11.2014 року, вих. № 606/Г-11, ГУ ПФУ відмовило у реалізації зазначеного права.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2013 р. по справі № 635/1113/13-а визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі підвищення посадового окладу згідно Наказу № 377.

Відповідно до чинного законодавства орган владних повноважень повинен утримуватись від дій, які судом визнані протиправними, але ГУ ПФУ постійно здійснює дії, які вже визнані судом протиправними, та провів перерахунок розміру пенсії позивача тільки з 20.11.2012 р.

В листопаді 2014 р. позивач звернувся для захисту своїх прав до суду в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. по справі № 583/4183/14-а провадження по справі закрито. Зазначеною ухвалою роз`яснено позивачеві про його право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами про:

стягнення на користь ОСОБА_1 спричиненої моральної шкоди в сумі 65772 грн. з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку;

стягнення на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконними діями держави Україна в особі ГУ ПФУ, в сумі 38 675,66 грн. з ГУ ПФУ через Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області шляхом їх безпосереднього списання з рахунків ГУ ПФУ;

стягнення з держави Україна в особі ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної порушення строків виплати частини основного розміру пенсії за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р. суму 11 956,07 грн. через Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області шляхом їх безпосереднього списання з рахунків ГУ ПФУ.

Тобто, спірні кошти в розумінні п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України вважає майновою шкодою, яка позивачеві заподіяна внаслідок несвоєчасного: оформлення та подання пенсійних документів відповідачем, а саме несвоєчасного подання до ІНФОРМАЦІЯ_1 списку з зазначенням персональних даних позивача для складання довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії; перерахунку та виплати пенсії відповідачем позивачеві у зв`язку із набуттям чинності Наказу № 377, а також неналежного виконання відповідачем обов`язків з перерахунку та виплати пенсії позивачеві.

Згідно ч. 3 ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду, такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. В разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів по бюджетних програмах, пов`язаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом та Пенсійним фондом, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду.

Відповідно до постанови КМУ від 30.01.2008 р. № 30 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2008 рік» перевищення видатків над доходами Пенсійного фонду України складає 0 грн. Тобто видатки Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України профінансовані з державного бюджету в повному обсязі.

В 2009, 2010, 2011, 2012 роках кошти на покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду України для виплати пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України виділялись із Державного бюджету України в повному обсязі. Тобто, на протязі 2008 - 2012 років Пенсійному фонду України з Державного бюджету України надавались кошти для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами в обсязі відповідно чинного законодавства.

Таким чином, згідно бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік спірні пенсійні кошти були передбачені для виплати позивачеві у виді частини основного розміру поточної пенсії, але, вважає позивач, протиправно не були нараховані та виплачені позивачеві у відповідний період.

Позивач вважає, що правовідносини щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди мають похідний характер і пов`язані з встановленням факту порушення прав особи незаконними діями або бездіяльністю органу владних повноважень. У цивільному праві України застосовується система генерального делікту, відповідно до якої всяке заподіяння шкоди передбачається протиправним і тягне обов`язок причинителя відшкодувати цю шкоду, якщо тільки він не доведе свою правомочність на його заподіяння. В даній справі позивачеві спричинена моральна шкода, яка не може бути компенсована тільки констатацією факту порушення майнових прав. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 65 772 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд: стягнути на його користь спричинену моральну шкоду в сумі 65 772 грн. з Держави України через Державну казначейську службу України шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку; стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму 38 675 грн. 66 коп. з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області через Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області шляхом їх безпосереднього списання з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з порушення строків виплати частини основного розміру пенсії за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р. в сум 11 956 грн. 07 коп. через Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області шляхом їх безпосереднього списання з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення матеріальної та моральної шкоди за період з 01.09.2008 р. по 19.11.2012 р., посилаючись на судові рішення, зокрема, на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 р. № 757/13796/13-а, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2013 р. № 635/113/13-а та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. № 583/4183/14-а, в яких нібито покладено обов`язок на Головне управління здійснити позивачеві перерахунок пенсії на підставі наказу Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 р., однак зазначене не відповідає фактичним обставинам.

Тобто сторонами у справі № 757/13796/13-а були ОСОБА_1 , Пенсійний фонд України, Державна казначейська служба України. Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не було залучено до участі у вказаній справі. Жодних зобов`язань вказаною постановою апеляційного суду на головне управління не покладено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2013 р. у справі № 635/1113/13-а позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано головне управління надати списки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_1 для складання останнім довідки про розміри грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії; зобов`язано головне управління після отримання довідок про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсій, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату позивачеві суму недоплаченої пенсії з 20.11.2012 р. У задоволенні вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату коштів за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р. позивачеві відмовлено.

Крім того, постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.11.2012 р. у справі № 1813/5264/2012, яку постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 р. змінено в частині мотивів та підстав, відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату коштів за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по день проведення перерахунку з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. у справі № 583/4183/14-а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання головного управління провести перерахунок та виплату пенсії за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 20.11.2012 р. з нарахуванням компенсації втрати частини доходів закрито з підстав тотожності позовних вимог, які вже були розглянуті судами у судових рішеннях, які набрали законної сили.

Таким чином, неодноразово судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність обов`язку головного управління здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на підставі наказу Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Судами не було встановлено порушення головним управлінням прав позивача за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р., тому підстав для стягнення матеріальної шкоди в сумі 38 675,66 грн. у позивача з головного управління не має.

Вважає безпідставною й вимогу позивача про стягнення з головного управління 11 956,07 грн. компенсації частини втраченого доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до цих нормативних актів підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Отже, однією з обов`язкових умов виплати компенсації є нарахування доходів та їх несвоєчасна виплата.

Головним управлінням позивачеві кожного місяця нараховується та виплачується пенсія в повному обсязі.

Нарахованих та невиплачених сум пенсії позивачеві в головному управлінні не обліковується.

Таким чином, застосування норм ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є безпідставним.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то представник головного управління вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань та жодним нормативним актом з пенсійного забезпечення не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Крім того, представник головного управління звертає увагу, що Пенсійний фонд України не повідомляв головне управління про наявність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з виданням Міністром оборони України наказу № 377.

Отже, за відсутності відповідного повідомлення про наявність підстав для перерахунку пенсії головне управління в межах наданих повноважень не мало підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України № 377. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області просить провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про стягнення 11 956,07 грн. закрити, у задоволенні решти - відмовити.

Представник Міністерства юстиції України в судовому засіданні пояснив, що згідно з пунктом 4 Положення „Про Міністерство юстиції України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 №228, -Мін`юст, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює представництво інтересів Міністерства юстиції України та Кабінету міністрів України в судах України. Водночас, положенням не передбачено повноважень Міністерства юстиції щодо представництва інтересів держави. Тому, позивач невірно зазначив про те, що Міністерство юстиції України є представником держави Україна. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вважає, що позивачем не надано жодних доказів наявності вини відповідача у спричиненні моральної шкоди. Тому у задоволенні цивільного позову просить відмовити.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особа, звільнена з військової служби та перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Сумський області (а.с. 14, 17).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 р. у справі № 757/13796/13-а визнано право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії, яка призначена згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку зі зміною розмірів посадових окладів військовослужбовців, затверджених наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 р. № 377; визнано бездіяльність Пенсійного фонду України щодо неповідомлення у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від Міністерства оборони України своїм головним управлінням в АРК, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку протиправною у зв`язку з набуттям чинності наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 р. № 377; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 11-13).

Сторонами у справі № 757/13796/13-а були ОСОБА_1 , Пенсійний фонд України, Державна казначейська служба України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не було залучено до участі у вказаній справі.

Жодних зобов`язань вказаною постановою апеляційного суду на головне управління не покладено.

Отже, вимоги до головного управління щодо виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 у справі № 757/13796/13-а є безпідставними.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2013 р. у справі № 635/1113/13-а позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано головне управління надати списки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_1 для складання останнім довідки про розміри грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії; зобов`язано головне управління після отримання довідок про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсій, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату позивачеві суми недоплаченої пенсії з 20.11.2012 р. У задоволенні вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату коштів за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р. позивачеві відмовлено.

Крім того, постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.11.2012 р. у справі № 1813/5264/2012, яку постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 р. змінено в частині мотивів та підстав, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання провести перерахунок та виплату коштів за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по день проведення перерахунку з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. у справі № 583/4183/14-а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління провести перерахунок та виплату пенсії за наказом Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 20.11.2012 р. з нарахуванням компенсації втрати частини доходів закрито з підстав тотожності позовних вимог, які вже були розглянуті судами у судових рішеннях, які набрали законної сили (а.с. 8-10).

Таким чином, неодноразово судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність обов`язку головного управління здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на підставі наказу Міністра оборони України № 377 за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, - збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Судами не було встановлено порушення головним управлінням прав позивача за період з 01.08.2008 р. по 19.11.2012 р., тому підстав для стягнення матеріальної шкоди в сумі 38 675,66 грн. у позивача з головного управління немає.

Безпідставною є й вимога позивача про стягнення з головного управління 11 956,07 грн. компенсації частини втраченого доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", - компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до цих нормативних актів підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Отже, однією з обов`язкових умов виплати компенсації є нарахування доходів та їх несвоєчасна виплата.

Головним управлінням позивачеві кожного місяця нараховується та виплачується пенсія в повному обсязі.

Нарахованих та невиплачених сум пенсії позивачеві в головному управлінні не обліковується.

Таким чином, посилання позивача на застосування норм ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є безпідставним.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині також необхідно відмовити за наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що при вирішенні цієї категорії спорів суди повинні враховувати, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, в зазначених роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України акцентовано увагу на тому, що в кожній справі про відшкодування моральної шкоди суду необхідно з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановити якими правовими нормами вони регулюються, а також встановити, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Враховуючи, що судом не встановлено, що діями відповідачів позивачеві завдана моральна шкода, за таких обставин вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 22 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди заподіяної незаконною бездіяльністю держави Україна та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Князєв