Справа №468/1267/15-ц 28.10.2015 28.10.2015 28.10.2015
Провадження №22-ц/784/2614/15
Справа № 468/1267/15-ц
Провадження № 22-ц/784/2614/15
Категорія: 20 Головуючий у 1-й інстанції: Копейка Т.О.
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Лівінського І.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Баштанського районного суду від 28 вересня 2015 року у справі за її позовом до ОСОБА_3 та реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на нежитловий обєкт,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на нежитловий обєкт.

Позивачка зазначала, що 15 березня 2013 року між нею та відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір купівлі продажу нежитлового приміщення, бару, розташованого по вул. ОСОБА_4, будинок 58-а в с. Новоолександрівка Баштанського району. За умовами вказаного договору вона повністю сплатила відповідачу вартість придбаного за нерухомого майна в сумі 11176 грн., факт передачі грошей підтверджується розпискою відповідача.

При підписанні договору купівлі продажу відповідач обіцяв в найкоротші строки оформити договір нотаріально, але до теперішнього часу ухиляється від його оформлення в нотаріальному порядку.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати дійсним договір купівлі продажу нежитлового приміщення бару від 15 березня 2013 року, укладеного між нею та ОСОБА_3, та визнати за нею право власності на приміщення бару, розташоване по вул. ОСОБА_4, будинок 58-а в с. Новоолександрівка Баштанського району.

Заочним рішенням Баштанського районного суду від 28 вересня 2015 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено у простій письмовій формі договір купівлі продажу нежитлового приміщення, бару, розташованого по вул. ОСОБА_4, будинок 58-а в с. Новоолександрівка Баштанського району. За умовами вказаного договору позивачка повністю сплатила відповідачу вартість придбаного за нерухомого майна в сумі 11176 грн. Вказаний факт передачі грошей підтверджується розпискою відповідача (а.с.17). Вартість підтверджується звітом про незалежну оцінку вартості спірного нежитлового приміщення від 24 листопада 2010 року (а.с. 24-25).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторонами досягнуто всіх суттєвих умов договору і позивачка їх виконала.

ОСОБА_3 на праві власності належить спірне нежиле приміщення, бар (а.с.7).

Наполягаючи на задоволення позову, ОСОБА_5 посилалась на те, що умови договору купівлі продажу вона виконала в повному обсязі, але відповідач ухиляєся від його укладення в нотаріальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте відповідачка будь яких доказів на підтвердження ухиляння відповідача від укладення договору не надала.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка не являється власником спірного майна.

Тому відсутні підстави вважати про порушення її права на реєстрацію вказаного майна в реєстраційній службі Баштанського районного управління юстиції.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Апеляційна скарга не містить доводів, які спростовували б висновки суду.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, то підстав для його скасування не має.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Баштанського районного суду від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді