Справа № 22-ц/780/1645/14 Головуючий у І інстанції
Провадження № 88-ц/780/9/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 1 22.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про виселення та скасування реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач ПАТ «Платинум Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про виселення та скасування реєстрації, який обґрунтував тим, що 14 липня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит, предметом якого є кредит у розмірі 66500 доларів США строком користування 240 місяців зі сплатою 12,0 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань, взятих на себе відповідачами, між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Станом на 31 березня 2009 року відповідачі у повному обсязі припинили виконувати зобов'язання за умовами кредитного договору, в зв'язку з чим на їхні адреси направлені вимоги про усунення порушень, які залишились без задоволення. ПАТ «Платинум Банк» прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису від 16 квітня 2010 року з метою подальшої реалізації майна. За умовами договору іпотеки та згідно вимог закону відповідачі зобов'язані були виселитися та виселити всіх мешканців з квартири, в зв'язку із чим відповідачам направлена вимога про виселення, яка на протязі 30 днів після отримання її відповідачами залишилась без задоволення.

Просив виселити з квартири АДРЕСА_1 відповідачів та визнати їх такими, що втратили право перебувати на реєстраційному обліку, в зв'язку з чим скасувати реєстрацію відповідачів за вказаною адресою.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Платинум Банк» задовольнено частково.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Зазначав, що заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 січня 2015 року, позов ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 квітня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 480, тобто фактично відсутня підстава виселення, відповідно до якої було ухвалене рішення апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи й обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними вимогами до нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2013 року позивач ПАТ «Платинум Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про виселення та скасування реєстрації.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Платинум Банк» задовольнено частково.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив із того, що після прийняття позивачем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, ввідповідно до виконавчого напису нотаріуса від 16 квітня 2010 року, 01 лютого 2013 року ПАТ «Платинум Банк» направив передбачені ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України вимоги про виселення № 50-04-03/2874 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були отримані відповідачами 06 лютого 2013 року, і після спливу місячного строку з дати отримання відповідачами вказаних вимог позивач звернувся до суду із позовом про виселення.

Обгрунтовуючи вимоги заяви про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2014 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами, з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, ОСОБА_2 посилався на те, що заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 січня 2015 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 квітня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 480, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (спірну кравтиру).

Враховуючи наведені вище вимоги закону, роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що наведена в заяві ОСОБА_2 обставина є нововиявленою обставиною, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, оскільки підставою для ухвалення рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року був виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки (рішення про звернення стягнення на спірну квартиру), який вподальшому судовим рішенням був визнаний таким, що непідлягає виконанню, що є істотною обставиною для справи, яка не була і не могла бути відома відповідачу, на час розгляду справи.

Таким чином, оскільки після ухвалення апеляційним судом рішення виникла істотна обставина, яка не була і не могла бути відома відповідачу, на час розгляду справи, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

Що ж стосується апеляційної скарги ПАТ «Платинум Банк», в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, то на думку колегії суддів вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Платинум Банк» про виселення та скасування реєстрації, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є власником квартири, відповідачі не втратили права користування житловим приміщенням спірної квартири, а обставини, на які посилається позивач, не передбачені діючим законодавством, як підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на житлове приміщення, а тому і зняття їх з реєстрації.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися в повній мірі, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 14 липня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит № 2.09.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачам на умовах повернення, строковості, платності кредит у розмірі 66500 доларів США строком користування 240 місяців зі сплатою 12,0 % річних, а відповідачі зобов'язались своєчасно та у повному обсязі повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитом і виконати всі взяті на себе зобов'язання відповідно до умов кредитного договору у повному обсязі.

14 липня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 2.09, за умовами якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю.

14 липня 2008 року ОСОБА_2 склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю., про те, що має двох дітей віком до 18 років, яким він є батьком та які зареєстровані за адресою АДРЕСА_2, а також про те, що жодна дитина віком до 18 років не має право власності або право користування нерухомим майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.1.5 іпотечного договору, у разі набуття іпотекодержателем права звернути стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець зобов'язаний виселитися та виселити всіх мешканців з квартири.

Відповідно до ст. 3 іпотечного договору, звернення стягнення за цим договором проводиться на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. У випадку вчинення виконавчого напису або прийняття рішення суду звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів в порядку, передбаченому законодавством.

11 лютого 2010 року ВАТ «Платинум Банк» направив вимоги № 40-04-01/1655 на ім'я ОСОБА_2 та № 40-04-01/1651 на ім'я ОСОБА_3 про погашення простроченої заборгованості, які були отримані відповідачами 19 лютого 2010 року.

16 квітня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. вчинено виконавчий напис ВМР № 724241, зареєстрований в реєстрі за № 480, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації, задовольнити вимоги ПАТ «Платинум Банк» у розмірі 75731,77 доларів США, що еквівалентно 600234,86 грн. та 176123,18 грн.

01 лютого 2013 року ВАТ «Платинум Банк» направив вимоги на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення протягом 30 днів з моменту отримання вимоги в зв'язку із вчиненням 16 квітня 2010 року виконавчого напису на іпотечному договорі про звернення стягнення на предмет іпотеки; дану вимогу відповідачі отримали 06 лютого 2013 року.

Із змісту ч. 3 ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону "Про іпотеку" випливає, що виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя (кредитора) або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Колегією суддів безспірно встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у вигляді виконавчого напису нотаріуса від 16 квітня 2010 року, 01 лютого 2013 року ПАТ «Платинум Банк» направив передбачені ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України вимоги про виселення № 50-04-03/2874 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були отримані відповідачами 06 лютого 2013 року, і після спливу місячного строку з дати отримання відповідачами вказаних вимог позивач звернувся до суду із даним позовом, оскільки останні добровільно не вииселелися.

Крім того, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції, щодо необхідності дотримання прав дитини на майно, як одну із підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідно до роз'яснень, наданих у п. 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів» від 30 березня 2012 року № 5, згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним, суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

14 липня 2008 року ОСОБА_2 склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю., про те, що має двох дітей віком до 18 років, яким він є батьком та які зареєстровані за адресою АДРЕСА_2, і жодна його неповнолітня дитина не має право власності або право користування нерухомим майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (спірна квартира).

Згідно довідки КП «БІ ВУЖКГ» № 1338 від 05 липня 2012 року неповнолітні діти відповідача в квартирі за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані з 28 жовтня 2009 року, тобто після укладення договору іпотеки 14 липня 2008 року, а отже, без згоди іпотекодержателя.

Тому, висновки суду першої інстанції щодо необгрунтованості та недоведеності позову, викладені в рішенні є невірними та безпідставними, такими що невідповідають обставинам справи та нормам закону.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатися без змін і підлягає скасуванню, з узваленням нового рішення.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, щодо необхідності задоволення позову, то вони, з урахуванням нововиявлених обставин, розцінюються колегією суддів критично і не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 січня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 квітня 2015 року, позов ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 квітня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 480.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки зазначеним вище рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 квітня 2010 року щодо звернення стягнення на спірну квартиру (підстава звернення до суду з позовом), правові підстави для виселення відповідачів відсутні, оскільки відсутнє прийняте іпотекодержателем рішення про звернення стягнення, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2014 року скасувати, у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» - задовольнити частково.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С.Воробйова

Д.О.Таргоній