Справа № 456/2524/15-ц
Провадження № 2/456/1194/2015
РІШЕННЯ

іменем України

19 жовтня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовною заявою Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПЖКГ Моршинської міської ради, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовною заявою в якій просить суд збільшити суму позовних вимог, а відтак стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у сумі 3 959, 68 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що відповідач проживає в АДРЕСА_2, споживає послуги, які надаються ПЖКГ Моршинської міської ради, однак не сплачує за них. Вони неодноразово звертались до нього з попередженнями про заборгованість, але на жаль з його сторони не було вчинено жодних дій для врегулювання даної ситуації.

Несвоєчасна сплата наданих послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій змушує ПЖКГ звертатися до суду з метою захисту своїх майнових інтересів, а також, і інтересів міста, оскільки через величезну заборгованість населення за надані послуги, ПЖКГ Моршинської міської ради не в змозі утримувати в належному стані будинки та прибудинкові території, проводити поточні ремонти, та надавати якісні послуги. Крім того, ПЖКГ має велику заборгованість з податкових платежів та інших загальнообов'язкових зборів, а також заборгованість перед кредиторами підприємства.

Враховуючи той факт, що вони продовжують виконувати свої обов'язки, та забезпечують відповідача наданням послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак останнім не вносяться проплати за їх надання, вони змушені були звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник ПЖКГ Моршинської міської ради- Лаврієнко М.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що ПЖКГ Моршиської міської ради справно надає відповідачу послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак останній не вносить оплату за їх надання. Вони неодноразово звертались до нього з проханням погасити заборгованість та укласти з ними письмови договір, оскільки відсилали йому його поштою, однак останній не вчинив жодної дії для врегулювання спору не в судовому порядку.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. В поданому письмовому запереченні пояснив суду, що жодного договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з позивачем він не укладав, а тому вважає відсутні будь які договірні зобов'язання. Також зазначив, що квартира на даний момент знищена, у ній неможливо проживати, оскільки пошкоджено вентиляційний канал та димовідвід, про що у червні 2005 року було складено відповідний акт.

Тому він вважає, що у зв'язку з відсутністю належним чином оформленого договору з ПЖКГ Моршиснької міської ради та у зв'язку з неякісними послугами він не зобов'язаний здійснювати оплату. Також в судовому засіданні просив суд звернути увагу на те, що позивач хоче стягнути заборгованість, що не охоплюється строком позовної давності тривалістю в 3 роки, а тому на його думку це є ще одним вагомим фактором, що дав би підстави для відмови у задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи належним чином завірених копій договорів, Підприємство житлово-комунального господарства Моршинської міської ради бере на себе зобов'язання здійснювати певні види робіт, передбачені такими договорами, а відповідач зобов'язаний здійснювати оплату за виконані роботи за встановленими тарифами в терміни, передбачені договорами.

В ході судового розгляду з'ясовано, що впродовж багатьох років відповідач ОСОБА_1 жодного разу не здійснив оплату за отримані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком про оплату, з якого вбачається, що за споживачем ОСОБА_1 станом на листопад 2011 року рахується заборгованість за вищеописані послуги в сумі 2 969, 51 гривень. З 2012 року в дію було введено нові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а тому відповідно поточне нарахування в місяць з 01.03.2012 року становило 22, 88 гривень. Однак відповідачем ОСОБА_1 такий факт знову було проігноровано, а відтак він і надалі продовжував не оплачувати послуги, які надавались ПЖКГ Моршинської міської ради, а тому заборгованість сягнула 3 959, 68 гривень.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що однією з причин у зв'язку з чим він відмовлявся проводити оплату за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій є відсутність договору з ПЖКГ Моршинської міської ради, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачу ОСОБА_1 послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що свідчить про існування між ними договірних зобов'язань.

Крім того, ще одним підтвердженням того, що позивач намагався укласти з відповідачем ОСОБА_1 письмовий договір, свідчить копія Переліку кореспонденції, відправленої рекомендованим листом ПЖКГ з якого вбачається, що 24.09.2012 року відповідачу по справді дійсно направлялись копії договорів, однак останнім такі не були отримані, а відтак і не підписані.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, оскільки згідно з п.3.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься по затвердженим в установленому порядку тарифах і наймач чи власник квартири зобов'язаний своєчасно вносити цю плату щомісяця в строки встановлені Законом.

Згідно зі ст. 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 13 вказаного Закону до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Суд також не приймає до уваги та вважає голослівними твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що стан його квартири не відповідає умовам для проживання, а також його посилання на акт від 14.06.2005 року про обстеження квартири по АДРЕСА_2, оскільки відповідно до цього акту відповідачу по справі було запропоновано комісією ДП БПКГ облаштувати його помешкання відповідно до чинних норм і правил із організацією вентиляції та димовідводу.

Таким чином відповідач ОСОБА_1 в порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження своїх пояснень не надав суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували факт ненадання позивачем ПЖКГ Моршинської міської ради послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій або надання їх не в повному обсязі.

В ході судового розгляду судом також з'ясовано, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за плату житлово-комунальних послуг подана з пропущенням строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Подавши клопотання про поновлення строку позовної давності, представник ПЖКГ Моршинської міської ради стверджував, що позивач раніше був позбавлений можливості пред'явити позов у зв'язку з відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг. Це є поважною причиною пропущення загального строку позовної давності та порушене право підлягає захистові згідно п.5 ст. 267 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Про відсутність визнання відповідачами заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, свідчить і відсутність сплати ними будь-яких сум у графі «сплата боргу» в квитанціях про оплату таких послуг.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в задоволенні заяви ПЖКГ Моршинської міської ради про поновлення строку позовної давності слід відмовити за недоведеністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в межах трирічного строку позовної давності за період з 01.12.2011 року по 01.12.2014 в сумі 990,17 гривень.

Також відповідно до ч.1 ст. 88 стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Таким чином, врахувавши той факт, що відповідач ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи, вимога позивача про стягнення з нього судового збору у розмірі 243, 60 гривень не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 509 ЦК України, ст. ст.67,68 ЖК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради на рахунок № 2157, ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 325321, ЗКПО 31475513 заборгованість за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у сумі 990 (дев'ятсот дев'яносто) гривень 17 копійок.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради документально підтверджених судових витрат у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко