Справа № 297/189/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ «Альфа Банк» на рішення Берегівського районного суду від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк» про захист прав споживача, визнання третейської угоди недійсною, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що 26 квітня 2013 року між ним та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №500907508, згідно якого він отримав кредит у сумі 36751,29 грн. зі сплатою 15,99% річних, строком на 5 років, з кінцевим терміном погашення кредиту до 29 квітня 2018 року. Пунктом 6 кредитного договору передбачено, що сторони погодилися внести до кредитного договору застереження, які є третейською угодою в розумінні статті 12 Закону України «Про третейські суди».

Дана третейська угода у вигляді третейського застереження у кредитному договорі не відповідає вимогам законодавства, що порушує його права, а тому просить визнати таку недійсною.

Рішенням Берегівського районного суду від 19 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсною третейську угоду, викладену у вигляді третейського застереження у пункті 6 кредитного договору №500907508 від 26 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» і ОСОБА_1.

Стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 26 квітня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500907508, згідно якого останній отримав кредит у сумі 36715,29 грн. зі сплатою 15,9% річних строком на пять років, з кінцевим терміном погашення кредиту до 29 квітня 2018 року.

Відповідно до п.6 вищезазначеного кредитного договору застереження, які є третейською угодою в розумінні статті 12 Закону України «Про третейські суди» про те, що судовий захист прав та законним інтересів, які мають сторони в звязку з цим договором та розгляд і вирішення всіх невирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними цього договору відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту, який є невідємною частиною цієї третейської угоди та з якими сторони до підписання цього договору ознайомлені та згодні.

Згідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Конституційний Суд України в Рішенні від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 розяснив, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на правовідносини між позивачем та відповідачем, як під час укладення кредитного договору, так і в процесі його виконання.

Згідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умова кредитного договору, яка містить третейське застереження (пункт 6 кредитного договору) була обовязковою для позивача на час укладення цього договору, і позивач не мав реальної можливості внести свої пропозиції щодо зміни умов цього договору.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про третейські суди», - третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно до ч.1 ст. 12 вищезазначеного Закону, третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року №1-рп/2008 визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина пята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Законом України № 2983-VI від 03 лютого 2011 року «Про внесення змін до ст.6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Цей закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

На час укладення між сторонами кредитного договору №500907508 від 26 квітня 2013 року Закон України «Про третейські суди» містив заборону на укладення третейської угоди.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що третейська угода у вигляді третейського застереження у пункті 6 вищезазначеного кредитного договору є недійсною (ст. 203, 215, 217 ЦК України).

Судові витрати судом вирішено у відповідності до ст.ст. 79, 84 ЦПК України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Альфа Банк» відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_2