АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22- ц/ 796/ 3087/2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Набудович І.О.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1.04.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Господар

Дарницького району м. Києва», 3-особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3

про зобов'язання вчинити дію та перерахунок нарахувань по оплаті житлово-

комунальних послуг

заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,

перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Господар Дарницького району м. Києва», 3-особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дію та перерахунок нарахувань по оплаті житлово-комунальних послуг.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивачка та 3-особи : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1.

Так, ОСОБА_3 належить ј ч., а позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3/8 ч. вказаної квартири. Спірна квартира є однокімнатною, загальною пл.32,10 кв.м.

З матеріалів справи також вбачається, що між позивачкою та ОСОБА_3 тривалий час існують неприязні стосунки, внаслідок чого між ними виникли непорозуміння щодо користування квартирою, що підтверджується наданими суду копіями звернень у відповідні органи та відповідей (а.с.31-34, 41-44).

Як вбачається із довідки ф-3 у спірній квартирі зареєстровані позивачка з дітьми та 3-особа ОСОБА_3, всього 4-особи (а.с.38).

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності»,- в разі неможливості поділу в натурі квартири, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом також встановлено, що співвласниками не досягнуто згоди щодо порядку спільного володіння та користування вказаною квартирою, в тому числі, і щодо порядку та розміру оплати за житлово-комунальні послуги кожним із співвласників, що стало підставою звернення позивачки до суду із позовною вимогою про зобов»язання відповідача відкрити окремі особові рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг.

Крім того, спірна квартира є однокімнатною, тому, суд правильно вважав, що виділ в користування окремих приміщень, які б відповідали ідеальній частці кожного співвласника у праві спільної часткової власності є неможливим, що право на відкриття особового рахунку виникає після встановлення порядку користування квартирою і є наслідком встановлення відповідного порядку.

Також суд правильно вважав, що судом не встановлено, що відповідач будь-яким чином порушує, оспорює чи не визнає права позивачки на здійснення нею її прав власника щодо спірної квартири, що інші співвласники, зокрема ОСОБА_3, є 3-особами у справі, а тому, суд правильно дійшов висновку, що підстав для захисту цих прав позивачки у спосіб, обраний нею не вбачається.

Що стосується інших позовних вимог, то суд також правильно дійшов висновку проте, що вони не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Так, вимоги про проведення перерахунку за житлово-комунальні послуги з період з 11.10.2010 р. по 13.08.2014 р., не підлягають задоволенню, оскільки, позивачка є співвласником спірної квартири з 11.09.2009 р., і була зареєстрована у ній з 11.10.2010 р.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обгрнутовуючи вимоги про перерахунок сплати за житлово-комунальні послуги з 11.10.2010 р. по 13.08.2014 р., позивачка посилалася на те, що у цей період не проживала в квартирі та не користувалася житлово-комунальними послугами.

Проте, ці доводи не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні. Для звільнення від оплати наймач (власник) квартири (приватного будинку), відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 р. № 409/1843, повинен надати наступні документи : - заяву в житлово-експлуатаційну організацію та в управління експлуатації газового господарства про тимчасову відсутність одного або декількох членів сім»ї із зазначенням періоду та місця перебування; - документ, що підтверджує факт перебування одного або декількох членів сім'ї в іншому місці; - для працюючих - довідку з місця роботи про перебування у відпустці, відрядженні.

Згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» встановлено право споживача на зменшення розміру плати (а відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їхню відсутність.

Оплата послуг з теплопостачання здійснюється з моменту набуття права на квартиру, оскільки, ця послуга надається незалежно від наявності мешканців у квартирі (в разі відсутності технічно можливості відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання). Для зменшення розміру плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (при відсутності лічильника) необхідно подати письмову заяву виконавцю та довідку з тимчасового місця проживання.

Між тим, як встановлено судом, позивачка у період з 11.10.2010 р. по 13.08.2014 р. не зверталася до відповідача з відповідними заявами про тимчасову відсутність із зазначенням періоду та місця її перебування та документів, що підтверджують її факт перебування в іншому місці надано не було.

До того ж, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що із вимогами про стягнення з позивачки заборгованості КП «Господар Дарницького району м.Києва» не звертався, і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Таким чином, беручи до уваги, що позивачка стала співвласником спірної квартири з 11.09.2009 р., а була зареєстрована у ній з 11.10.2010 р., що вона як власник згідно вимог чинного законодавства зобов»язана нести витрати по утриманню свого майна, що належних доказів щодо її не проживання у спірній квартирі у вказаний нею період суду не надано, як і не надано належних і допустимих доказів у розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України щодо всіх, заявлених нею позовних вимог, - суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26.12.2014 р. - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :