У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року у справі за заявою Комунального підприємства «Виробничо житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради про стягнення заборгованості з ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Виробничо житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради 2 889 грн 37 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року апеляційне провадження закрите, а справу повернуто до Оболонського районного суду м. Києва для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про скасування судового наказу, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 293 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про скасування судового наказу не підлягає апеляційному оскарженню, ОСОБА_2 не позбавлена права на оскарження до апеляційного суду саме судового наказу.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року у справі за заявою Комунального підприємства «Виробничо житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко