Справа № 204/8485/2014-ц
Провадження № 2/204/492/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат за шкоду, заподіяну майну в сумі 16008 грн. 39 коп. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 15 квітня 2011 року о 18 год. 30 хв. в м. Дніпропетровську ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Mitsubishi" з державним номерним знаком НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем "ТАТА" з державним номерним знаком НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2011 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль "ТАТА" з державним номерним знаком НОМЕР_2, що належить ТОВ "Торгова група "Юкас". Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 0510/11/11 від 24.05.2011 року, завданої власнику колісного транспортного засобу марки "ТАТА" з державним номерним знаком НОМЕР_2, внаслідок ДТП від 15.04.2011 року, становить 18346,07 грн. (з урахуванням ПДВ) за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У зв'язку вищевказаним, позивач 10 жовтня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15288,39 грн. (без урахування ПДВ). Крім того, позивачем було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 720,00 грн. Таким чином, позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому, після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник ОСОБА_4 надав суду заяву та клопотання, в яких просив справу розглянути без його участі та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з такими вимогами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним обставинам.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У судовому засіданні було встановлено, 15 квітня 2011 року о 18 годині 50 хвилині в м. Дніпропетровську на перехресті вулиці Макарова та вулиці Криворізька відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля "ТАТА", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який (автомобіль) належить ТОВ "Торгова група "Юкас".

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року ОСОБА_1 був визнаний винним в скоєному ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення: штраф на користь держави. Дана постанова була залишена без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2011 року (а.с.9). Таким чином, постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року набрала законної сили 01 серпня 2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В наслідок вищевказаної ДТП автомобілю "ТАТА", державний номер НОМЕР_2, який належить ТОВ "Торгова група "Юкас" - були завдані механічні ушкодження.

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку автомобілю "ТАТА", державний номер НОМЕР_2, за № 0510/11/11 від 24.05.2011 року - сума спричиненої шкоди власнику автомобіля в наслідок його пошкодження складає 18346 грн. 07 коп. (а.с.10-40).

Відповідно до ст. 41 п. 41.1 пп. "а" вищевказаного Закону, МТСБУ страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідач, станом на дату ДТП, не виконав умов Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

25 серпня 2011 року представник ТОВ "Торгова група "Юкас", власника автомобіля "ТАТА", державний номер НОМЕР_2, подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вищевказаного Закону з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем (а.с.7).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБ України, на підставі наказу від 30.09.2011 року за № 2538 (а.с.45), здійснило виплату відшкодування ТОВ "Торгова група "Юкас" в розмірі 15288 грн. 39 коп. що підтверджується платіжним дорученням від 10.10.2011 року за № 4387 (а.с.47). Крім того, позивачем були понесені витрати на аварійного комісара для складання вищевказаних висновку щодо заподіяної шкоди, які склали 720 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 30.09.2011 року за № 4176 (а.с.48).

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Разом з тим, представник позивача просив відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з такими вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 10 жовтня 2011 року платіжним дорученням № 4387 було виплачено власнику автомобіля "ТАТА", державний номер НОМЕР_2, страхове відшкодування з фонду захисту потерпілих в розмірі 15288 грн. 39 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 4387 від 10 жовтня 2011 року, проте в суді позов зареєстровано лише 25 листопада 2014 року, а направлений до суду він (позов) був поштою 19 листопада 2014 року), тобто після спливу позовної давності. З клопотанням про поновлення строку звернення до суду, позивач не звертався.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити Моторному (транспортному) страховому бюро України в задоволенні його вимог до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позову, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267, 993, 979, 1191 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 10, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова