Справа № 541/1076/15-ц
Провадження № 2/541/578/2015
У х в а л а

07 травня 2015 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Альошина Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою.

Подана позовна заява оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України та Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, а саме:

- не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивачка обґрунтовує підсудність справи Миргородському міськрайонному суду Полтавської області, а саме, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

- до позовної заяви не долучений оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ сумісного майна подружжя» до заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Виконання вказаної вимоги є обовязковим, оскільки отримати повторне свідоцтво про шлюб можливо в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка, яка є громадянкою України, звернулася до суду із позовною заявою до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до умов статті 5 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, Міністерство юстиції України вимагає, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою запитуваної Держави.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, відсутні копії документів, що підлягають врученню відповідачу, які перекладені на латиську мовою із посвідченням перекладачем або нотаріально завіреним у трьох екземплярах, що унеможливлює відкриття провадження у справі та надіслання документів до Міністерства юстиції України з метою їх вручення відповідачу.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються,складено українською мовою,слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до правил ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Оскільки дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачці надати строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачці строк 3 дні з дня отримання копії ухвали,для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Про викладене повідомити позивачку, направивши їй для відому копію цієї ухвали та розяснити, що у разі не усунення виявлених недоліків у зазначений строк, її позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4