Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

19 червня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Нікулічевій А.С., з участю скаржника ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_2, державного виконавця Ульянова О.Ю., стягувача ОСОБА_3, представника стягувача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скарги

ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2011 року, постановленим в цивільній справі № 2-1043/11, задоволений позов ОСОБА_3. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 469822 грн. 90 коп. боргу, 3243 грн. 71 коп. 3% річних та розподілені судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07 липня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_5 з проведення опису і арешту майна боржника та визначення його вартості, скасувати рішення субєкту оскарження щодо опису і арешту майна, викладені у формі акту від 26 вересня 2013 року та щодо оцінки майна. Одночасно ОСОБА_1 просив заборонити державному виконавцеві здійснювати реалізацію нерухомого майна. В обґрунтування таких вимог скаржник послався на те, що не був повідомлений про проведення оскаржуваної виконавчої дії, що позбавило його скористатись правами передбаченими ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім цього, були порушені права боржника щодо збереження описаного майна, оскільки в акті опису й арешту зберігачем майна визначено стягувача за виконавчим провадженням. При цьому, в якості понятого під час опису і арешту приймав участь представник стягувача - ОСОБА_4, який є заінтересованою особою. Описаним і арештованим майном є фактично 1/3 частка незавершеного будівництвом нежитлової будівлі кафе «Трактир Фалєєвський», що розташований в м. Миколаєві по вул. Фалєєвській, 24-б, на яку скаржник внаслідок здійснення перебудов у встановленому законом порядку на час вчинення оскаржуваної виконавчої дії своє право власності не зареєстрував.

Також в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5, в якій просив визнати неправомірними дії субєкту оскарження щодо внесення до акту опису й арешту майна від 26 вересня 2013 року обєкту реконструкції (незавершеного будівництва) 1/3 частки нежитлової будівлі № 24-б по вул. Фалєєвській в м. Миколаєві, скасувати акт опису й арешту майна, а також зняти арештоване майно з торгів. В обґрунтування вимог даної скарги ОСОБА_1 послався на викладені вище обставини.

Ухвалою суду від 30 грудня 2014 року скарги ОСОБА_1 обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарг підтримали, підтвердили викладені в них обставини.

Субєкт оскарження, стягувач та її представник проти задоволення скарги заперечували, суду пояснили, що за боржником у встановленому законом порядку зареєстроване право власності на 1/3 частку нежитлової будівлі кафе «Трактир Фалєєвський», що розташований в м. Миколаєві по вул. Фалєєвській, 24-б у звязку з чим внаслідок реконструкції цей обєкт нерухомого майна не вибув із власності боржника та на нього може бути звернуто стягнення. Крім цього, ОСОБА_1 пропустив установлений законом десятиденний строк на звернення до суду з даними скаргами так як з матеріалів виконавчого провадження слідує, що він був ознайомлений з актом опису й арешту майна ще 02 жовтня 2013 року.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

17 вересня 2011 року Центральним ВДВС ММУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1043/11, виданого 18 серпня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 474886 грн. 61 коп. коштів.

З інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно державному виконавцю стало відомо про те, що за ОСОБА_1 на праві власності зареєстроване нерухоме майно, а саме: 1/3 частка нежитлової будівлі, розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 24-б.

Зазначений факт також підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 07 листопада 2003 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 4593 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 листопада 2003 року (а.с. 135, 136).

У встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів того, що внаслідок здійснення реконструкції ОСОБА_1 втратив право власності на частку в даному нерухомому майні суду не представлено.

18 вересня 2013 року за вих. № 28539 на адресу ОСОБА_1 направлена вимога бути присутнім 26 вересня 2013 року о 09 годині 00 хвилин за адресою м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 24-б, для проведення виконавчих дій з опису й арешту майна.

У призначений день та час державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_5 складений акт опису й арешту 1/3 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 24-б. При вчиненні даної виконавчої дії боржник присутнім не був. Відомостей про те, що скаржник не отримував вимоги державного виконавця від 18 вересня 2013 року матеріали справи не містять.

За такого, суд не знайшов підстав для задоволення викладених у скаргах вимог ОСОБА_1

Крім цього, з матеріалів виконавчого провадження слідує, що ОСОБА_1 ознайомився з актом опису й арешту належної йому 1/3 частки нежитлового приміщення «Трактир Фалєєвський» 02 жовтня 2013 року, про що свідчить його власноручний підпис на відповідній заяві.

В силу ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення дії або бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заяви про поновлення пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду зі скаргою Леженцев суду не подавав. Про оскаржувані дію та рішення державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_5 скаржнику стало відомо 02 жовтня 2013 року, а зі скаргою до суду він звернувся після сплину шести місяців, тобто після сплину встановленого законом строку.

Таким чином, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 387 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів.

Суддя О.В. Батченко