пр. № 2/759/3937/15
ун. № 759/7737/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Макаренко В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування, -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пунктів ч.2, ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити серед іншого: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин необхідний також для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Як убачається із змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем на підтвердження викладених у змісті позовної заяви обставин, не надано доказів утримання нею квартири АДРЕСА_1, ураховуючи перехід права власності за договором дарування нерухомого майна з часу укладення такого договору та його державної реєстрації, а також ураховуючи, що договір дарування є одностороннім правочином, що відмінний від договору довічного утримання, є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдарованої особи зустрічних дій, ураховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях сторін спірних правовідносин, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів порушення законних прав позивача відповідно до правил, встановлених інститутом доказування в цивільному процесі.

За нормами ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування - залишити без руху, встановивши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.В. МАКАРЕНКО