Справа № 344/7023/15-ц
Провадження № 2/344/3018/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 третіх осіб,які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним в частині покупця, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому був доповнений та уточнений, посилаючись на те, що 30.05.2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_6 як покупцями з однієї сторони та ОСОБА_5 як продавцем укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №695, за яким покупці придбали квартиру №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, буд. 167, корпус 5. Квартира була придбана за кошти ОСОБА_1 в сумі 121 000 гривень. Позивач зазначає,що він особисто оглядав квартиру і саме він проводив повний розрахунок за придбане житлове приміщення. ОСОБА_6 участі у підборі квартири для купівлі та розрахунках за неї не приймала. Для придбання квартири позивачем були використані його власні кошти, отримані від продажу квартири по вул. Героїв Пожежників,11/2. ОСОБА_6 була одинокою людиною, піклування над нею здійснювала дружина позивача ОСОБА_3 і тому ОСОБА_6, проживала з позивачем та відповідачем ОСОБА_3 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Героїв УПА, 11/2. З початку 2007 року між позивачем та ОСОБА_6 виникали систематичні сварки та бійки. У лютому 2007 року під час сварки ОСОБА_6 нанесла позивачу тілесні ушкодження середньої тяжкості. Під тиском та умовляннями ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала заяву до опікунської ради виконкому Івано-Франківської міської ради про припинення над нею піклування ОСОБА_3, 07.02.2007 року заяву задоволено, опіку припинено. Покупцем 1/2 частки квартири №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, буд. 167, корпус 5 , зазначено ОСОБА_6 в силу погроз та залякувань, які мали місце з боку її родичів, а не на підставі волевиявлення позивача. ОСОБА_1 вважає договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 корпус 5 в м. Івано-Франківську удаваним правочином, оскільки квартира фактично була придбана позивачем за його власні кошти, одержані від продажу належної йому на праві власності квартири за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Героїв Пожежників,11/2.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та дали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Крім того, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити через необгрунтованістю та у звязку з пропуском строку позовної давності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилася,причини неявки суду не повідомила.Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судове засідання третя особа-Леник В.М. не зявилася,причини неявки суду не повідомила.Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судове засідання третя особа-приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не зявилася,надала суду заяву,в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги не підтримала.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30.05.2007 року між ОСОБА_1,що діє від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_6 як покупцями з однієї сторони та ОСОБА_5 як продавцем укладено договір купівлі-продажу квартири №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, буд. 167, корпус 5, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №695. (а.с.5)

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Позивач просить визнати удаваним не весь правочин, а тільки в частині покупця, оскільки саме за його кошти була придбана квартира.

У п. 25 постанови Пленуму від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" Верховний Суд України роз'яснив, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив,що спірна квартира була придбана за гроші покупцев. При укладені договору він присутній не був, про придбання квартири йому стало відомо зі слів сина ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_6

Як вбачається з довідки ПАТ КредоБанк 30.05.2007 року ОСОБА_1 у відділенні ПАТ Кредобанк отримано кошти в сумі 30000 доларів США (а.с.4).

Цього дня було придбано спірну квартиру №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, буд. 167, корпус 5.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив,що спірна квартира була придбана за особисті гроші позивача.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_8, оскільки як пояснив в судовому засіданні свідок про придбання квартири за особисті гроші позивача йому стало відомо зі слів самого позивача.

Крім того,як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на час придбання спірної квартири він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 в той час знаходилась за кордоном та видала довіреність на підставі якої він уклав договір купівлі-продажу квартири від її імені.

Зі слів позивача ОСОБА_6 була одинокою людиною, піклування над нею здійснювала дружина позивача ОСОБА_3 і тому ОСОБА_6, проживала з позивачем та його дружиною за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Героїв УПА, 11/2. З початку 2007 року між позивачем та ОСОБА_6 виникали систематичні сварки та бійки. У лютому 2007 року під час сварки ОСОБА_6 нанесла позивачу тілесні ушкодження середньої тяжкості. Під тиском та умовляннями ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала заяву до опікунської ради виконкому Івано-Франківської міської ради про припинення над нею піклування ОСОБА_3, 07.02.2007 року заяву задоволено, опіку припинено. Покупцем 1/2 частки квартири №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи, буд. 167, корпус 5, зазначено ОСОБА_6 в силу погроз та залякувань, які мали місце з боку її родичів.

Позивачем не було надано суду належних на додустимих доказів на підтвердження зазначених обставин,оскільки факт отримання грошових коштів у банку не підтверджує,що ці кошти були витрачені позивачем на придбання спірної квартири. Надана на підтвердження позовних вимог постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.03.2008 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи не містить відомостей про погрози та залякування з боку родичів ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 09.03.2013 року спадкоємцем її майна та власником 1/2 частки квартири №17 по вул. Мазепи, буд. 167, корпус 5 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого у жовтні 2013 року став ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_9 зазначив, що з моменту купівлі квартири пройшло 8 років та зазначає, що ОСОБА_6 була повноцінним власником зазначеної квартири, тому ОСОБА_10 цілком законно став власником 1/2 частки квартири №17 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, буд. 167, корпус 5 після смерті ОСОБА_6

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем докази не спростовують заперечення та доводи представника відповідача.

Доводи позивача про те, що фактично покупцем за цим договором є він, судом до уваги не приймаються, оскільки він не надав суду доказів належних та допустимих доказів того, що вказана угода є удаваною в частині покупця.

Суд не приймає до уваги на підтвердження позовних вимог розписку ОСОБА_7 від 23.06.2007 року, оскільки вона суперечить нотаріально завіреному договору купівлі продажу квартири від 30.05.2007 року.

На підставі вищевикладеного, вислухавши пояснення свідків, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку у відмові в задоволенні позовних вимог, оскільки протягом розгляду справи не було доведено придбання спірної квартири за особисті кошти позивача.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 235, 655 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб,які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним в частині покупця.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.А.Татарінова