Справа № 761/8945/15-ц
Провадження №2/761/4561/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

24 червня 2015 року евченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Юзькової О.Л.

при секретарі Іовенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання втративши право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку, суд -

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 із вимогами про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1; позбавити її права користування цим жилим приміщенням, а також зобов'язати Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Шевченківського району м. Києва зняти відповідачку з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві власності належить вищевказана квартира, а відповідачка була зареєстрована в ній оскільки з 2008 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_2, однак їхні шлюбні стосунки припинились фактично в 2012 році, а в 2014 році шлюб був розірваний. На момент фактичного припинення шлюбних стосунків відповідачки із позивачем ОСОБА_2, остання не проживала у вказаному помешканні, не утримувала його, вивезла власні речі і не користується квартирою більше року, хоча перешкод у користуванні ніхто не чинив.

Позивачі у судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивачів.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.11.2002 року, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією.

Як свідчить довідка форми №3 від 25.03.2015 року, що її виднао КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», у зазначеній квартирі зареєстровані позивачі, також з 07.10.2008 р. відповідач ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі із 29.08.2008 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Між тим, згідно копії відповідного свідоцтва вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідач розірвали шлюб, про що 27.05.2014 складено відповідний актовий запис №128.

Положення ч.2 ст.405 ЦК України передбачають, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актами обстеження вказаного житла та відсутності відповідача та її речей у спірній квартирі від 16.07.2014, 25.10.2014, 17.01.2015, 25.03.2015, які були складені сусідами та майстром дільниці №4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Доказів, які б свідчили про те, що відповідачу чиняться перешкоди в користуванні житлом під час розгляду справи, отримано не було.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому наявність реєстрації відповідачки в даній квартирі перешкоджає в користуванні квартирою позивачами та впливає на їх права, як власників, щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном, у зв'язку із чим відповідачка втратила право користування даним житловим приміщенням.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

З огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи вказані положення закону, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог щодо зобов'язання Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Шевченківського району, який не є відповідачем по справі, зняти відповідачку з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, як і у задоволенні вимог про позбавлення права користування відповідачку житловим приміщенням, оскільки, у даному випадку, порушенні права позивачів підлягають захисту саме шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 74, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :