Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 314/3744/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Надворна О.С.
Провадження № 22-ц/778/4660/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізькій області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_5, яка діяла в інтересах на той час неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, від шлюбу з яким має доньку - ОСОБА_4. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку (пай) на території Кіровської сільської ради, яке належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату серії НОМЕР_1 на право власності на земельну частку (пай). Спадкоємцем за законом є неповнолітня донька померлого - ОСОБА_4.

Проте під час збору необхідних документів для оформлення спадщини стало відомо, що ОСОБА_4 01.10.2004 року на підставі договору міни поміняв свій Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з ОСОБА_3 на сільгосппродукцію.

На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 січня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Вільнянської райдержадміністрації про спонукання до реєстрації договору міни земельної ділянки (паю), яким позов ОСОБА_3 було задоволено, та Розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації від 22 березня 2005 року за № 206 ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2011 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 січня 2005 року було скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013р. визнано протиправним та скасовано розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 206 від 22.03.2005р. в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки.

Таким чином, правова підстава набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку відпала. За таких обставин державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 206 від 22.03.2005 року, підлягає визнанню недійним зі скасуванням його реєстрації.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, площею 6,8224 га, розташованої на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 та скасувати реєстрацію вказаного державного акту.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, площею 6,8224 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4.

Скасовано реєстрацію державного акта серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, площею 6,8224 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_3, виданого на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013р. визнано протиправним та скасовано розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 206 від 22.03.2005р. в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки НОМЕР_5 площею 6,8224 га за рахунок земель, переданих у колективну власність ВАТ «Металург» на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, відповідач не мав законних підстав для отримання у власність земельної ділянки, і суд обґрунтовано визнав державний акт недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 8).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, належало право на земельну ділянку (пай) на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області згідно сертифікату серії НОМЕР_1 на право власності на земельну частку (пай).

Відповідно до договору міни від 01.10.2004 року, укладеного між відповідачем та ОСОБА_6, останній поміняв свій Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на сільгосппродукцію.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 січня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області про спонукання до реєстрації договору міни земельної частки (паю) позов ОСОБА_3 було задоволено; визнано дійсним договір міни від 01.10.2004 року земельної частки (паю) на сільськогосподарську продукцію, що укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_3; зобов'язано Вільнянську райдержадміністрацію Запорізької області у зв'язку з придбанням ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) ОСОБА_6 внести зміни в сертифікат на земельну частку (пай) шляхом передачі цього права ОСОБА_3; зареєстровано договір міни земельної частки (паю) на 8,74 умовних кадастрових гектарів від 01.10.2004 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 11).

Отримавши за судовим рішенням право на земельну частку (пай), ОСОБА_3 звернувся із заявою до Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області щодо отримання своєї земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Розпорядженням голови Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області № 206 від 22.03.2005р. передано у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) за умови виконання пункту 2 цього розпорядження, громадянам ОСОБА_3 земельну ділянку за НОМЕР_5 площею 6,8224 га, ОСОБА_7 земельну ділянку за НОМЕР_6 площею 6,8224 га за рахунок земель, переданих у колективну власність ВАТ «Металург» на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12).

06.10.2006 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який був виданий на підставі Розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації від 22 березня 2005 року за № 206 (а.с. 10).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.11.2011р. рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.01.2005р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 13-14).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013р. по справі за позовною заявою ОСОБА_5, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, 3 особи - ОСОБА_3, Відділ земельних ресурсів Вільнянського району Запорізької області, про визнання нечинним розпорядження та зобов'язання вчинити дії, адміністративний позов ОСОБА_5, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 206 від 22.03.2005р. в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки НОМЕР_5 площею 6,8224 га за рахунок земель, переданих у колективну власність ВАТ «Металург» на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В решті позову відмовлено (а.с. 15-17).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2013 року залишено без змін (а.с. 62).

З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення відповідного органу, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було встановлено, що саме скасоване рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.01.2005р. було підставою для отриманні відповідачем державного акту на право власності на земельну ділянку, не спростовують правильність висновків суду. Так, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013р. було визнано протиправним та скасовано розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 206 від 22.03.2005р. в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, на підставі якого був виданий державний акт.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд ухвалив рішення про захист неіснуючого права, оскільки позивач не була власником спірної земельної ділянки, є безпідставними. Як зазначалося вище, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, належало право на земельну ділянку (пай) на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області згідно сертифікату серії НОМЕР_1 на право власності на земельну частку (пай). А позивач по справі є спадкоємицею першої черги за законом як дочка померлого.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на порушенні судом норм процесуального права, а саме на тому, що суд не залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вільнянську районну державну адміністрацію Запорізької області. Проте, ці доводи не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно.

Інші доводи апеляційної скарги базуються на викладі фабули справи та суб'єктивному коментарі норм Закону, що не мають правового значення для суті спору.

Решта доказів та обставин, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: