Справа № 703/5039/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 08 квітня 2013 року помер його дід ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району та яку, заповітом від 15 квітня 2010 рок ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_3 проживала на момент смерті зі спадкодавцем, а тому як непрацездатна особа також має морво на частину спадкового майна. Разом з тим, в нотаріальному оформленні права на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а тому він змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог в судове засідання не зявились, але надали до суду заяви в яких вказали, що проти задоволення позову не заперечують та просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач зауважила що не віддає позивачу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки втратила його.

Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 8 квітня 2013 року помер ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть серії І СР № 209075 від 9 квітня 2013 року (а.с.17). Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, що розташована в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району.

Належність померлому ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташованої в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району підтверджується завіреною заступником начальника Управління Держземагенства у Смілянському районі копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 13-17-190 від 31 березня 2001 року (а.с. 11).

Позивач після смерті ОСОБА_5 є спадкоємцем по заповіту на зазначене майно, що підтверджується копією заповіту від 15 квітня 2010 року посвідченого секретарем Ротмистрівської сільської ради Смілянського району(а.с.3), який згідно напису секретаря сільської ради на день смерті заповідача не змінено та не скасовано.

Відповідач ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_5 була його дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії VІІІ УР № 407317 від 12 листопада 1966 року (а.с.16).

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 3379105 від 17 квітня 2013 року, після смерті ОСОБА_5 було заведено спадкову справу. Та згідно з відповіддю Смілянської державної нотаріальної контори № 2450/02-14-214/13 від 10.10.2015 року із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4.

З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб ОСОБА_6 прийняв спадщину та набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району. Та враховуючи позицію відповідача а також третьої особи, які не заперечували проти визнання за позивачем права власності на відповідну земельну ділянку, підстави для відмови у визнанні за ним такого права - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, і це не заперечується відповідачем, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно було втрачено відповідачем, і це підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за ОСОБА_2 належить визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району.

На підставі ст.ст. 392, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_9 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування право власності на майно, яке належало ОСОБА_5, а саме на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 13-17-190 від 31 березня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий Т.В. Васильківська