Дата документу 23.09.2015 Справа № 554/7877/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа № 554/7877/15-ц

Провадження № 4-с/554/64/2015

23 вересня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді Шевської О.І.,

при секретарі Коробковій О.О.,

скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2

старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3

стягувачки ОСОБА_4

представника стягувачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві скаргу ОСОБА_6 на рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною постанову державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 від 05.06.2015 року по виконавчому провадженню ВП № 41116487 та скасувати арешт, накладений державним виконавцем на належні йому рахунки в ПАТ «Сбербанк Росії».

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 та представник скаржника ОСОБА_2, дали пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просили скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Магда І.Г. проти задоволення скарги заперечила та пояснила суду, що виконавче провадження по аліментах не об»єднується з іншими виконавчими провадженнями, так як це є періодичні платежі. Просила відмовити в задоволені скарги.

Стягувачка ОСОБА_7 просила суд відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 554/11404/13-ц від 29.11.2013 року виданий Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у розмірі 5000 грн, щомісячно до досягнення доньки Софії ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, починаючи з 06.09.2013 року. Згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2013 року зменшено розмір аліментів до 3000 грн, щомісячно. З 24.12.2013 року заборгованість нараховувалася у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Державним виконавцем 09.12.2013 року направлено запити до реєструючих право власності установ з метою виявлення майна боржника. Неодноразово боржнику направлялися виклики з обов»язковою явкою до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ. 14.05.2014 року державним виконавцем було направлено до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника. В ході проведення перевірки ознак кримінального правопорушення виявлено не було. 26.06.2014 року до Октябрського районного суду м. Полтави державним виконавцем було направлено подання про встановленння тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_6 за межі України до виконання зобов»язань покладених рішенням суду. Згідно довідки Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ загальна заборгованість ОСОБА_6по аліментах станом на 10.07.2015 рік становить 71 968,19 грн. ( а. с. 54)

До відділу ДВС Полтавського МУЮ 28.05.2015 року надійшла заява ОСОБА_7 з проханням вжити заходів щодо стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментах з ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн., які були йому повернуті згідно рішення від 27.05.2015 року внесенні ним в якості застави в рамках кримінальної справи та які знаходились на рахунку УМВС України в Полтавській області. Державним виконавцем з метою повного своєчасного виконання судового рішення 11.06.2015 року було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено сторонам.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України,судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до ст.ст. 1, 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Суд розцінює вимоги скаржника та представника скаржника про визнання незаконною постанови державного виконавця та про скасування арешту накладеного на належні рахунки ОСОБА_6 в ПАТ «Сбербанк Росії», як намагання уникнути відповідальності від виконання за покладеними на останнього обов»язків рішенням суду про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до переконання, що оскаржувана постанова державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 від 05.06.2015 року по виконавчому провадженню ВП № 41116487 прийнята у відповідності до діючого законодавства а відтак скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.124 КонституціїУкраїни, ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавчепровадження», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення державного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення, а відсутніми особами з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.І. Шевська