Справа № 544/1119/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 вересня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Сімонової С.Г.,

за участі секретаря - Пірогова В.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Затенка Г.В.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Леніна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 15 липня 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

23 вересня 2015 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача Давидівську сільську раду Пирятинського району Полтавської області та залучено ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі в даній цивільній справі.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6, яким відповідно до погосподарської книги № 12 Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області належало домоволодіння на АДРЕСА_1, збудоване протягом 1960-1970 років.

ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_1, у тому числі ? частину вказаного домоволодіння внаслідок спільного проживання з останнім на час його смерті в с. Гурбинцях Пирятинського району Полтавської області.

У встановленому законом порядку позивач ОСОБА_1, прийняв вказане спадкове майно після смерті останньої.

Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на домоволодіння.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 у судовому порядку.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, прохають визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи увідомлений у встановлений законом спосіб, про що свідчить його лист, у якому відповідач позов визнає та прохає справу слухати у відсутності його представника.

Суд уважає, що справа може бути розглянута на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача, оскільки його пояснення в судовому засіданні не є обов'язковими.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, що знаходяться в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - рідний батько позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та документів, що підтверджують родинні стосунки позивача з померлим (а.с. 4-6, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 - рідна мати позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та документів, що підтверджують родинні стосунки позивача з померлою (а.с. 4-6, 9).

Відповідно до погосподарської книги подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належало домоволодіння на АДРЕСА_1 збудоване у 1960 - 1970 роках, розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 0, 50 га (а.с. 11).

Як вказано в копії технічного паспорту на вказане домолодіння (а.с. 12-14), воно складається з житлового будинку загальною площею 51,6 кв. м., житловою - 25,3 кв. м, погріба, прибудови, 2 сараїв, огорожі та колодязя вартістю 83909 грн.

ОСОБА_6, яка мала права власності на ? вказаного домоволодіння на час смерті ОСОБА_5, прийняла спадщину після останнього, у тому числі, і його ? частину вказаного домоволодіння шляхом спільного проживання з останнім на час його смерті на АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с. 50).

Таким чином, ОСОБА_6 на час своєї смерті була власником вищезазначеного домоволодіння, проте, нотаріально своє права власності на вказане майно не оформила (а.с. 10).

У встановленому законом порядку позивач ОСОБА_1 прийняв спадкове майно в частині домоволодіння після смерті останньої (а.с. 25).

Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння у зв'язку із відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на нього (а.с. 10) .

Проте, ні приписами Інструкції Міністерства юстиції УРСР і Міністерства комунального господарства УРСР від 23/25 грудня 1947р. «Про порядок реєстрації будівель в містах, робітничих, дачних, та курортних селищах Української РСР», яка діяла на час будівництва домоволодіння померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ні Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР, реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші об'єкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась.

Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Як передбачено ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Приписами ч. 1 статті 1261 та ч. 1 статті 1267 ЦК, установлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до частин 2 та 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 212, 215 ЦПК, ч. 5 ст.1268 ЦК, с у д -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом на житловий будинок А-1 загальною площею 51,6 м. кв., житловою площею 25, 3 м. кв., погреб В, прибудову б, сарай Б, сарай Г, огорожу № 1, колодязь № 2 загальною вартісю 83909 грн, розташоване на АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці розміром 0, 50 га, які належали ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: