Справа № 442/4711/13 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/4087/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, його представника-

ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконкому Дрогобицької міської ради, ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 45/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі за набувальною давністю. В обґрунтування позову покликається на те, що її чоловік ОСОБА_9 був власником 55/100 ідеальних частин з відповідною частиною господарських прибудов, що по АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі. Поряд з цим, 45/100 ідеальних частин будинку належали ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право особистої власності від 06.01.1966 року. Поряд з цим, ОСОБА_10 виїхав на постійне місце проживання до Польщі, і з цього часу про нього немає жодної звістки. Останній раз в м. Дрогобич він приїздив у 1993 році на похорони своєї сестри ОСОБА_12 Перед від'їздом до Польщі ОСОБА_10 передав її чоловікові оригінал свідоцтва про право особистої власності на відповідну частину спірного будинку, надавши його в користування. Тому з цього часу вона та її чоловік в цілому утримували будинок АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі, проводили його поточний ремонт, прибирають подвір'я, що свідчить про добросовісне відкрите заволодіння чужим майном, яке триває з 1993 року по даний час. Крім цього, згідно відповіді Дрогобицького МВ ГУ ДМС України у Львівській області за даними адресної картотеки ОСОБА_10 не значиться, а згідно листа Дрогобицького МВ ГУ МВС України такий не проживає в АДРЕСА_1 з 1955-1956 р.р. і місце знаходження його не відоме.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року її чоловік помер і після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є вона.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2013 року позов ОСОБА_4 до виконкому Дрогобицької міської ради, ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 45/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі Львівської області за набувальною давністю.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6. В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_6 (дівоче ОСОБА_6) є єдиною спадкоємницею після смерті свого батька ОСОБА_10. Даний факт підтверджується Постановою Районного Суду м. Познань Республіки Польща від 30 березня 2011 року. Для оформлення права на спадкове майно, що знаходиться в м. Дрогобичі Львівської області одразу ж після смерті батька його довірителька не мала можливості, оскільки проживає в Польщі. Проте після оформлення документів в суді про визнання права на спадщину з'ясувалось, що спадкове майно, а саме: 45/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі визнано за ОСОБА_4 на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17 липня 2013 року по справі № 442/4711/13 - ц, але ОСОБА_6 не могла знати про розгляд даної справи в суді, оскільки таких відомостей не надала її родичка по батьковій лінії позивачка ОСОБА_4, яка фактично знала про існування у покійного ОСОБА_10 двох дочок. Судом було порушено права свободи та інтереси ОСОБА_6, адже, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обргунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_9 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_13. Спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається з 55/100 ідеальних частин житлового будинку з відповідною частиною господарських прибудов, який знаходиться в м. Дрогобичі по АДРЕСА_1, і належав спадкодавцю ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 2-гою Дрогобицькою держнотконторою 21.02.1980 року Р-600.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 06 січня 1966 року, ОСОБА_10 належить 45/100 ідеальних часток домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на праві особистої власності.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, дружиною померлого ОСОБА_9 є ОСОБА_4.

З довідки Житлово-експлуатаційного об'єднання Дрогобицької міської ради від 02.07.2013 року за № 2995, ОСОБА_9 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті: ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

02 липня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка - ОСОБА_9, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 В своїй же заяві ОСОБА_4 зазначає, що крім неї, спадкоємцями за законом є діти спадкодавця: ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, інших спадкоємців, передбачених ЦК України, немає.

Згідно довідки даної Дрогобицьким МВ Головним управлінням МВС України у Львівській області на адвокатський запит від 02.07.2013 року по встановленню місця знаходження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній за адресою: м. Дрогобич, АДРЕСА_1 не проживає з 1955-1956 р.р., місцезнаходження останнього невідоме.

В своїй позовній заяві ОСОБА_4 зазначає, що останній раз ОСОБА_10 був у м. Дрогобичі у 1993 році, перед від'їздом до Польщі останній передав її чоловікові оригінал свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 06.11.1966 року, а також надав в користування, належну йому частину будинку, за якою він просив здійснювати догляд та утримання.

Згідно Постанови Районного Суду м. Познань Республіки Польща від 30 березня 2011 року ОСОБА_6 (дівоче пізвище ОСОБА_6) є дочкою ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Перед своєю смертю ОСОБА_10 склав нотаріальний акт (заповіт) від 13 січня 2009 року та заповів все своє майно своїй дочці - ОСОБА_6, а у випадку неможливості чи небажанні спадкувати таке майно, заповідає внуку - ОСОБА_18.

Згідно Постанови Районного Суду Познань - Нове Місто Республіки Польща від 30 березня 2011 року визнано, що спадщина по ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в Любоне, перед смертю проживав в Познані, на підставі нотаріального заповіту від 13 січня 2009 року, відкритого і оголошеного в Районному Суді Познань -Нове Місто і Вільда в Познані в справі I Ns 312/11 набула дочка - ОСОБА_6, дівоче ОСОБА_6, дочка ОСОБА_20 і ОСОБА_24, в цілому.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та визнаючи за нею право власності на 45/100 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі Львівської області за набувальною давністю, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позивач добросовісно користувалася та володіла будинковолодінням з 01 січня 2001 року.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. п. 9, 11, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

З відповіді Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області № 1508 від 03.02.2015 року на запит адвоката Щерба О.В. вбачається, що в період часу із 1994 року по 2014 рік ОСОБА_22 проживав і проживає за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, наведеним спростовуються посилання ОСОБА_4 на те, що вона з 1993 року і по теперішній час добросовісно та відкрито володіє, користується і розпоряджається спірною частиною будинковолодіння, з моменту передачі ОСОБА_10 її чоловікові ОСОБА_9 оригіналу свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 06.01.1966 року.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_4 приховала від суду відомості про проживання у спірному будинковолодінні інших осіб, а саме брата її чоловіка - ОСОБА_22, який по суті і здійснює користування спірною частиною будинковолодіння, що свідчить про недобросовісність її дій.

З врахуванням наведеного, допущені судом невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Пояснення представника позивача - ОСОБА_5 про те, що в порушення ч. 4 ст. 295 ЦПК України ОСОБА_2 за власним підписом подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_6, не надавши повноважень на складання та подання такої у вказаній справі, спростовуються нотаріальним актом від 08.12.2014 року, із якого вбачається, що остання уповноважує ОСОБА_2 представляти заявницю в судах на території України у справі, що стосується даної спадщини.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до виконкому Дрогобицької міської ради, ОСОБА_8 про визнання права власності на 45/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі Львівської області за набувальною давністю - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.