Справа № 2-762/10
Провадження № 6/368/21/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Закаблука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик Київської області справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, суд, -

В С Т А Н О В И В :

13.06.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява ОСОБА_1, в якій він просить суд винести ухвалу, якою поновити пропущений строк виконавчого документа (виконавчого листа) до виконання по справі № 2 762/2010) Кагарлицького районного суду, яке прийнято згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року по справі № 2211 8829/2010.

В судове засідання, яке відбулося 28.05.2015 року заявник ОСОБА_1 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій заявник просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в заяві, на підставі ст. 119 ЦПК України змінює позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 по заміні потрібного двигуна (1600 куб.см.) на автомобілі «НИВА», згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року в 14 денний строк на другу позовну вимогу зобов»язати СПД ОСОБА_3 виплатити позивачу ОСОБА_1 різницю в грн.. в вартості авто двигунів 1600 куб. см. Та 1300 куб. см. В стані після капітального ремонту в сумі 2000 грн., та стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди в розмірі 10000 грн., про що видати виконавчий лист.

В судове засідання, яке відбулося 28.05.2015 року, відповідач ОСОБА_4 не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та в задоволенні вимог, викладених в заяві, відмовити, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд судом здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

29.07.2010 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4, (Том № 1, а.с., 2 7), в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- зобов»язати відповідача СПД ФО ОСОБА_4 у чотирнадцятиденний строк провести заміну блока двигуна об»ємом 1300 куб. см., встановленого на автомобілі «НИВА ВАЗ 2121», державний номер 750 26 КН на блок двигуна автомобіля «Тайга» - ВАЗ 21213 (об»єм двигуна 1600 куб.см.);

- стягнути з відповідача СПД ФО ОСОБА_4 на користь Позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 12000 грн.;

- стягнути з відповідача СПД ФО ОСОБА_4 суму судових витрат у розмірі 120 грн.

06.08.2010 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до попереднього розгляду, (Том № 1, а.с., 37).

26.08.2010 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення справи до судового розгляду, ( Том № 2, а.с., 56).

14.09.2010 року Кагарлицьким районним судом винесено рішення, ( Том № 1, а.с., 69 71), яким:

- в задоволенні позову ОСОБА_1 до суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 про зобов»язання провести заміну блоку двигуна автомобіля, стягнення вартості ремонту двигуна автомобіля, відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 27.09.2010 року подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, (Том № 1, а.с., 76 85), в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Кагарлицького районного суду від 14.09.2010 року та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

30.11.2010 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області винесено рішення, ( Том № 1, а.с. 100 102), яким:

- апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково;

- рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2010 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов задоволено частково;

- зобов»язано суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 у чотирнадцятиденний строк провести заміну блока двигуна об»ємом (1300 куб. см.), встановленого на автомобілі Нива Ваз 2121, д/н 750 26 КН на блок автомобілю «Тайга» - Ваз 21213 (об»ємом 1600 куб. см).

В іншій частині позову відмовлено.

07.12.2010 року позивач ОСОБА_1 отримав вищевказане рішення Апеляційного суду Київської області, про що свідчить написана ним власноручно заява та розписка, ( Том № 1, а.с., 103).

24.12.2010 року позивач ОСОБА_1 написав заяву про отримання виконавчого листа по даній справі, про що свідчить написана ним власноручно заява та розписка, ( Том № 1, а.с., 106).

17.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Кагарлицького РУЮ Київської області з заявою про примусове виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року, проте, 18.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), (Том № 1, а.с., 114).

Згідно мотивувальної частини підставою для винесення вищевказаної постанови державного виконавця є те, що пропущений строк пред»явлення виконавчого документа.

19.03.2014 року вищевказана постанова була надіслана позивачу ОСОБА_1, про що свідчить супровідний лист, ( Том № 1, а.с., 115).

13.06.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1, в якій він просить поновити пропущений строк виконавчого документа (виконавчого листа) до виконання по справі № 2 762/2010 Кагарлицького районного суду, яке прийнято згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року по справі № 2211 8829/2010, ( Том № 1, а.с., 107 109).

29.12.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, ( Том № 1, а.с., 177 178), якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою Кагарлицького районного суду, позивач ОСОБА_1 16.01.2015 року подав апеляційну скаргу, (том № 1, а.с., 184 188), в якій просив суд винести ухвалу, якою скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду від 29.12.2014 року та постановити нову, якою його вимоги задовольнити.

12.03.2015 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області винесено ухвалу, ( Том № 1, а.с., 243 244), якою:

- апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково;

- ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як зазначено в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду, причиною скасування ухвали Кагарлицького районного суду від 29.12.2014 року послугувала та обставина, що суд першої інстанції не дослідив та не встановив, які обставини перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно, тобто у строк до 30 листопада 2011 року, подати до виконавчої служби виконавчий лист, чи є дані обставини об'єктивними та непереборними, тобто поважними. Наведене має важливе значення для вирішення справи, поскільки мотивуючи заяву заявник вказував, що він є інвалідом 2 групи і часто перебуває на стаціонарному лікуванні у лікувальних закладах та навів відповідну хронологію лікувань.

Вказані обставини залишилися поза увагою, що призвело до неповного з'ясування обставини справи, що у свою чергу свідчить про порушення суду вимог закону, щодо законності і обгрунтованості судового рішення.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, врахувавши вказівки Апеляційного суду щодо обґрунтованості та вмотивованості рішення, слід зазначити наступне:

Що стосується зміни позовних вимог позивача, а саме, зміни ОСОБА_1 позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 по заміні потрібного двигуна (1600 куб.см.) на автомобілі «НИВА», згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року в 14 денний строк на другу позовну вимогу зобов»язати СПД ОСОБА_3 виплатити позивачу ОСОБА_1 різницю в грн.. в вартості авто двигунів 1600 куб. см. Та 1300 куб. см. В стані після капітального ремонту в сумі 2000 грн., та стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди в розмірі 10000 грн., про що видати виконавчий лист, то дана вимога взагалі не підлягає задоволення, так як посилання в даному випадку позивачем на ст. 119 ЦПК України, як на підставу зміни позовних вимог, діючим ЦПК України не передбачено, тому суд першої інстанції, в даному випадку Кагарлицький районний суд Київської області не може змінювати суть та зміст рішення Апеляційного суду Київської області, так як вищевказане рішення суду Апеляційної інстанції набрало законної сили та підлягало до виконання на всій території України.

Що стосується поновлення строку, то в даному випадку судом встановлені з матеріалів справи обставини, які є, на думку суду, безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», видані судами виконавчі листи можуть бути пред»явлені до виконання протягом року, починаючи з наступного після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом даних норм підставою для поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем річного строку та наявність поважних причин.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності об»єктивних та непереборних обставин, (поважних з точки зору Закону), тобто таких, які не залежали від волі позивача ОСОБА_1, які б перешкоджали своєчасно, тобто в строк до 30 листопада 2011 року подати до виконавчої служби виконавчий лист.

Свою позицію суд обґрунтовує наступним.

Як видно з чисельних пояснень та доповнень до заяви про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, сам позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що після винесення рішення Апеляційним судом він фактично самостійно відмовився від виконання рішення в тому об»ємі, який зазначено в рішенні, та в тому порядку, який передбачено Законом України «Про виконавче провадження», уклавши договір з майстром ОСОБА_5

Зокрема, даний факт підтверджується поясненням ОСОБА_1, та додатковою угодою, які містяться на стор. 126 127, Том № 1.

Зважаючи на обставини, про які сам же і зазначає ОСОБА_1, не виконання рішення Апеляційного суду в строки, передбачені законодавством, відбулося з волі самого позивача ОСОБА_1, так як об»єктивних перепон до того, щоб ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби з виконавчим листом та з заявою про його примусове виконання, в судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає, що в даному випадку спрацював суб»єктивний фактор, який цілком та повністю залежав від волі позивача ОСОБА_1, проте, останній без поважних причин не скористався можливостями правового поля для виконання рішення, а намагався владнати спір поза правовим полем, що не дає суду можливості поновляти строк для пред»явлення виконавчого листа до виконання.

Що стосується твердження позивача ОСОБА_1, що ним було втрачено виконавчий лист, то дана обставина також не відповідає дійсності, так як вбачається з матеріалів справи, та як судом вже зазначено вище, 17.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Кагарлицького РУЮ Київської області з заявою про примусове виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2010 року, проте, 18.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), (Том № 1, а.с., 114).

Згідно мотивувальної частини підставою для винесення вищевказаної постанови державного виконавця є те, що пропущений строк пред»явлення виконавчого документа.

19.03.2014 року вищевказана постанова була надіслана позивачу ОСОБА_1, про що свідчить супровідний лист, ( Том № 1, а.с., 115).

Суд вважає, вищевказаним фактом підтверджується та обставина, що виконавчий лист знаходився в позивача з моменту його видачі по 17.03.2014 року, до моменту звернення його до примусового виконання в установленому законом порядку.

Що стосується тієї обставини, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і часто перебуває на стаціонарному лікуванні у лікувальних закладах, то дана обставина, на думку суду, не може бути сприйнята судом такою, яка слугує для поновлення строку з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи містяться наступні відомості про перебування на лікуванні ОСОБА_1 на лікуванні:

· госпіталь для ІВВВ, гастроентерологічне відділення, з 01.02.2011 по 20.02.2011 року;

- поліклініка інституту Стражевського, кардіологічне відділення з 01.12.2011 року по 20.12.2011 року;

Відповідно, суд не сприймає перебування на лікуванні в 2011 році ОСОБА_1 на протязі 38 днів як обставину, яка об»єктивно перешкоджала позивачу звернутися до ДВС для звернення виконавчого листа до примусового лікування на протязі майже 11 місяців, які позивач не перебував на лікуванні.

Отже, згідно ч. 1 ст. 371 КПК України стягувачам, які пропустили строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд в даному конкретному випадку не знайшов поважних причин, на підставі яких строк може бути поновлено.

Окрім того, суд зазначає, що заява про поновлення строку подається одночасно з пред»явленням виконавчого документа до суду, який видав виконавчий документ або до суду за місцем виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 не подано до суду оригінал виконавчого документа (виконавчого листа), так як зазначає позивач ОСОБА_1 останній втрачено.

Суд вважає, що в даному випадку позивачу ОСОБА_1 необхідно вирішити питання про видачу дублікату виконавчого листа, замість втраченого, а потім вирішувати питання про поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно, не подача позивачем ОСОБА_1 до суду оригіналу виконавчого листа є також підставою в розумінні ст. 371 ЦПК України для відмови в задоволенні заяви.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 208, ст. 209, 210, ст. 371 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує., апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя:

С ОСОБА_6