Справа №705/2110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 14 серпня 2014 року померла її бабуся ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_2 склала заповіт на імя позивача, у якому земельну ділянку, що належала спадкодавцеві на праві приватної власності, площею 3,3326 га, яка розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла ОСОБА_1 У встановлений законом термін позивач звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2015 року за підписом державного нотаріуса Уманської районної нотаріальної контори ОСОБА_3. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з допущенням помилки у державному акті на право власності на земельну ділянку. Тому позивач звернулася до суду з відповідним позовом з метою оформлення спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1В належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду-не зявилась. Про причини своєї неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача по дорученню ОСОБА_1- ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на зазначені в ньому обставини та просила його задоволити.

Представник відповідача - Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову ОСОБА_1, а справу просять слухати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи - управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1, а справу просять слухати без участі представника .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, померла 14 серпня 2014 року (свідоцтво про смерть серія 1-СР № 243919 від 14.08.2014 року а.с. 5).

Згідно заповіту від 13 вересня 2010 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, спадкодавець ОСОБА_2 заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 3,3326 га , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії ЧР № 15-34-522, виданого 14 листопада 2000 року Рижавською сільською радою народних депутатів Уманського району Черкаської області, спадкоємцеві ОСОБА_1 (а.с. 7).

В Державному акті на право приватної власності на землю серія № 15-34-522, виданого 14 листопада 2000 року зазначено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,3326 га. Земельна ділянка розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).В акті міститься виправлення по-батькові власника земельної ділянки.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-28-0.3-2606/2-15 від 20.03.2015 року - загальна вартість земельної ділянки площею 3,3326 га, що розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, становить- 103217,49 грн.

24.10.2014 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

20.02.2015 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за підписом державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії міститься посилання, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не можливо у звязку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю містяться виправлення, а згідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43, виправлення не допускаються. (а.с. 6).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статей 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті її бабусі ОСОБА_2, яка померла 14 серпня 2014 року, право власності на земельну ділянку площею 3,3326 га, що розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області та була передана спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ЧР № 15-34-522, виданого 14 листопада 2000 року Рижавською сільською радою народних депутатів Уманського району Черкаської області, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 522.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко