Справа № 2-56/11 Провадження № 22-ц/772/13/2015Головуючий в суді першої інстанції Дєдов М. С.
Категорія 5Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення частки спадкового майна в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

9 вересня 2010 року ОСОБА_3 звернулась в Іллінецький районний суд Вінницької області з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх з відповідачкою мати - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 19.12.1996 року зроблено актовий запис №142. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1. Спадщину було прийнято за законом в рівних частках сторонами у справі - доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державною нотаріальною конторою Іллінецького нотаріального округу 22 липня 1997 року, реєстр №1247, спадкова справа 21/97.

Після прийняття спадщини позивач фактично стала проживати в частині спадкового будинку, утримувати підсобне господарство та обробляти частину земельної ділянки. З ОСОБА_2 вона перебуває у неприязних відносинах. Житловий будинок та льох сторони у справі розділили за взаємною згодою. ОСОБА_3 відійшла одна кімната площею 21.7 кв.м, позначена на плані 1-4, а ОСОБА_2 дві кімнати і веранда, загальною площею 25,7 кв.м., позначені на плані 1-1,1-2,1-3. Льохом, позначеним на плані «П», вони користуються разом. Убиральня, позначена на плані «У» відійшла до відповідача. Даний спір полягає в тому, що ОСОБА_2 користується більшою частиною хліва, позначеного на плані «б». За весь час позивач та відповідач не змогли дійти згоди щодо розподілу таких об'єктів в рівних долях і в добровільному порядку узаконити такий поділ, виготовивши відповідні правовстановлюючі документи. Тому, враховуючи вищавказане, ОСОБА_3 просила суд визнати поважними причини пропущення строку позовної давності і поновити даний строк, захистивши її порушене право; виділити їй в натурі ? частину спадкового майна, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідача. При цьому, позивачка з врахуванням висновку будівельно-технічної експертизи просила суд виділити їй в натурі кімнату 1-3 площею 21,7 кв.м, у житловому будинку «А»; 67/100 частин літньої кухні «Б»; 65/100 частин сараю «б»; убиральню «У1», що в загальному складає53/100 частини вказаного домоволодіння.

ОСОБА_2 позивачка просила виділити в натурі частину цього ж спадкового майна, яка складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме : з житлового будинку виділити відповідно до того ж висновку судової будівельно-технічної експертизи : веранду 1-1 площею 9 кв.м, кімнату 1-2 площею 8,3 кв.м, кухню 1-4 площею 8,4 кв.м; із господарських будівель виділити : 37/100 частин літньої кухні «Б», 35/100 частин сараю «б», убиральню «У», що в загальному складає 47/100 частин вказаного домоволодіння.

У спільне користування сторонам виділити погріб «П», огорожу 1 та ворота з хвірткою 2. Стягнути з позивачки на користь відповідачки 2110 грн. грошової компенсації за різницю в дольових частинах домоволодіння.

Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами зобов`язати ОСОБА_3 улаштувати засклену веранду для входу у приміщення 1-3, а ОСОБА_2 зобов`язати закласти дверний проріз у приміщенні веранди 1-1 і улаштувати дверний проріз для входу в приміщення 1-1.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.02.2014 року позов було задоволено. Вирішено: поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду з позовом про виділення частки спадкового майна в натурі; виділити ОСОБА_3 в натурі частину спадкового майна, яка складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: з житлового будинку «А» виділити, згідно план-схеми долученої до висновку будівельно-технічної експертизи, кімнату 1-3 площею 21.7 кв.м.; із господарських будівель виділити: 67/100 літньої кухні «Б», 65/100 сараю «б», убиральню «У1», що в загальному складає 53/100 частини вказаного домоволодіння.

ОСОБА_2 виділити в натурі частину цього ж спадкового майна, яка складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: з житлового будинку «А» виділити, згідно план-схеми долученої до висновку будівельно-технічної експертизи: веранду 1-1, площею 9 кв.м., кімнату 1-2 площею 8,3 кв.м., кухню 1-4, площею 8,4 кв.м.; із господарських будівель виділити: 37/100 літньої кухні «Б», 35/100 сараю «б», убиральню «У», що в загальному складає 47/100 частини вказаного домоволодіння; у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділити: погріб «П», огорожу 1, ворота з хвірткою 2; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2110 грн. грошової компенсації за різницю в дольових частинах домоволодіння; для ізольованого користування виділеними дольовими частинами зобов'язати: ОСОБА_3 улаштувати засклену веранду для входу в приміщення 1-3, а ОСОБА_2 зобов'язати закласти дверний проріз у приміщенні веранди 1-1 та улаштувати дверний проріз для входу у приміщення 1-1; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2742 грн. 48 коп. судових витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи; вирішено питання по судовому збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2, оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне та необґрунтоване ухвалене з порушенням норм процесуального права. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд; у судовому засіданні просила колегію суддів розділити спадкове майно пополам.

Колегія суддів, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи, судом зазначені вимоги закону були виконані.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, мама сторін у справі (а/с13 т.1). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1. Спадщину було прийнято за законом в рівних частках сторонами у справі - доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державною нотаріальною конторою Іллінецького нотаріального округу 22 липня 1997 року, реєстр №1247, спадкова справа 21/97 (а/с 5 т.1). Дане свідоцтво записане в реєстрову книгу за №2 за реєстровим № 423 27.08.1997 року Тульчинського БТІ Вінницької області (а/с 30 т.1).

Після прийняття спадщини позивачка стала проживати в частині спадкового будинку і між спадкоємцями склався порядок фактичного користування спадковим майном. Сторони дійшли згоди щодо володіння, порядку користування та розпорядження відповідними частинами житлового будинку, погребом і огорожею, якого вони дотримувалися протягом 16 років. Спір виник лише щодо розподілу літньої кухні «Б» та сараю «б», про що вказано у позовній заяві та чого не спростувала відповідачка, оскільки не звернулася до суду зі своїми зустрічними вимогами.

За таких обставин, суд, врахувавши висновок судової будівельно-технічної експертизи № 2487/2772 від 28.05.2012 року, де зазначено, що виділити в натурі спадкове майно можливо лише із незначним відступом від ідеальних часток 1/2 та 1/2 з врахуванням встановленого порядку користування майном, дійшов правильного висновку про необхідність застосування варіанту №2 поділу спадкового майна, оскільки саме цей варіант надає сторонам можливість користуватися господарськими будівлями ізольовано, тобто з максимальним врахуванням інтересів обох сторін у справі.

При цьому суд правомірно керувався нормою ст.1278 ЦК України, а також ст.267 ЦК України щодо наслідків спливу позовної давності.

Колегія суддів вважає за необхідне брати до уваги саме висновок судової будівельно-технічної експертизи №2487/2772 від 28.05.2012 року, оскільки у висновку експерта №1821-1823/14-21 від 30.01.2015 року господарські будівлі поділені лише у грошовому виразі, що унеможливлює фактичний розподіл майна та виконання рішення суду (а/с 63 т.2).

Доводи апелянта щодо безпідставності поновлення строку позовної давності, не спростовують рішення суду , оскільки відповідач не звертався до суду з заявою про застосування позовної давності, як того вимагає норма ч.3 ст.267 ЦК України, а крім того, у сторін і на даний час існує спір щодо розподілу спадкового майна. Не заслуговують на увагу і інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони голослівні.

Таким чином, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307,308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і з цього ж моменту може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді :