Справа №469/9/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області
головуючого судді - Тавлуя В.В.
при секретарі - Ткач Т. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
На забезпечення виконання позичальником зобовязань за зазначеним кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 (Іпотекодавець) за Договором іпотеки №б/н від 20.06.2008 року передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме:
- земельну ділянку, площею 0,16 га, що розташована в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (цільове призначення земельної ділянки земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку);
-житловий будинок, що розташований в с.Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (камяний будинок загальною площею 45,0 кв. м., житловою площею 22,0 кв. м., зазначені на плані за літ. А; на плані літерами позначені такі споруди та приміщення: літ. Б камяний сарай; №1 огорожа; №2 басейн).
08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимог боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.
629 869,36 грн. заборгованість за кредитом;
286 940,58 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом.
- земельну ділянку, площею 0,16 га, що розташована в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (цільове призначення земельної ділянки земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку);
-житловий будинок, що розташований в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (камяний будинок загальною площею 45,0 кв. м., житловою площею 22,0 кв. м., зазначені на плані за літ. А; на плані літерами позначені такі споруди та приміщення: літ. Б камяний сарай; №1 огорожа; №2 басейн).
В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не зявився. У надісланій до суду заяві від 29.05.2015 року (а.с.155) позивач зазначив, що просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання відповідачка, повідомлена про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявилася (а.с.160, 163), як і не зявлялася у попередні судові засідання, які відкладалися, у звязку з її неявкою (а.с.137, 144, 149).
За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються нормами зобовязального права.
Крім того, на забезпечення виконання позичальником зобовязань за зазначеним кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №б/н від 20.06.2008 року (а.с.28-31).
Предметом іпотеки, визначеним в п.п.1.1., 1.2 договору, є земельна ділянка, площею 0,16 га, що розташована в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (цільове призначення земельної ділянки земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку), вартістю 287108,00 грн. згідно звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності від 17.06.2008 року (п.1.2.), та житловий будинок, вартістю 137474,00 грн. згідно звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності від 17.06.2008 року (п.1.2.), що розташований в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району Миколаївської області (камяний будинок загальною площею 45,0 кв. м., житловою площею 22,0 кв. м., зазначені на плані за літ. А; на плані літерами позначені такі споруди та приміщення: літ. Б камяний сарай; №1 огорожа; №2 басейн).
П.5.2.1. іпотечного договору передбачено можливість передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.
З матеріалів справи також вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.82-100). Відповідно до умов укладеного договору Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відступило позивачу права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позичальниками.
Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за встановлених обставин, суд керується наступними положеннями закону.
Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обовязок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК України відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом.
За змістом ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1. ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання iпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог iпотекодержателя.
Відповідно до положень ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Разом з тим, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону.
Таким чином, враховуючи наявність непогашеної заборгованості відповідачки за кредитним договором в розмірі 916 809,94 грн., суд вважає, що відповідно до вимог закону позивач набув право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».
При цьому суд враховує, що розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором значно перевищує загальну вартість предмета іпотеки (загальна вартість житлового будинку та земельної ділянки), яка за змістом п.1.2. Іпотечного договору від 20.06.2008 року (а.с.28-31) визначена згідно звіту про незалежну оцінку субєкта оціночної діяльності від 17.06.2008 року, і становить 424582,00 грн.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі № 6-124цс13, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду.
За змістом положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та для всіх судів України.
Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд ,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити у повному обсязі.
- земельну ділянку, площею 0,16 га, що розташована в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району, Миколаївської області (цільове призначення земельної ділянки земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку);
- житловий будинок, що розташований в с. Дмитрівка, вулиця Миру, 89, Березанського району, Миколаївської області (камяний будинок загальною площею 45,0 кв. м., житловою площею 22,0 кв. м., зазначені на плані за літ. А; на плані літерами позначені такі споруди та приміщення: літ. Б камінний сарай; №1 огорожа; №2 басейн).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01 липня 2015 року.

Суддя: