Номер провадження 2/754/1497/15
Справа №754/665/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09.04.2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Український страховий дім", ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, нанесеної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2014року по пр-т. Маяковського в м.Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода між автобусом "Богдан", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_1 Дана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_3 В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби, а позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Так, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 і матеріальний збиток, складає 9853,79грн, відповідно до рахунку № 123005474 від 02.08.2014р. 01.08.2014р. представником позивача була подана заява про страхове відшкодування до ПрАТ "Український страховий дім" з усіма необхідними документами для отримання такого відшкодування, однак страхова компанія відповіді не надає, страхове відшкодування не виплачує. Крім того, діями відповідача ОСОБА_3 позивачу завдані моральні збитки, які вона оцінює в 2000грн, що виражаються в тим, що не може сумлінно виконувати взяті на себе обов'язки, а це впливає на її становищі на роботі і в сім'ї. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача ПрАТ "Український страховий дім" на користь позивача суму 9853,79грн, як страхове відшкодування через нанесену їй матеріальну шкоду, внаслідок страхового випадку, шляхом пошкодження його автомобіля; стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 2000грн та витрати за сплачений судовий збір в сумі 487,20грн з кожної сторони порівну.

Відповідачі ПрАТ "Український страховий дім" та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про день розгляду справи повідомлялись за останнім відомим місцем проживання/знаходження, причини неявки, суду не повідомили.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.169 ч.4 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2014року по пр-т. Маяковського в м.Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода між автобусом "Богдан", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_1

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2014р., ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП.

Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху. Оскільки винність ОСОБА_3 у вчиненні ДТП встановлено вищевказаною постановою суду, остання не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належав на праві власності позивачу ОСОБА_1

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автобуса "Богдан", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована, згідно полісу №АС/2373126 в ПрАТ "Український страховий дім".

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Такі ж положення зазначені в ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач у передбачений законом термін звернулась із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ "Український страховий дім" з усіма необхідними документами для отримання страхового відшкодування. Однак, на день розгляду справи, ПрАТ "Український страховий дім" страхове відшкодування не виплачено.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування

Зі змісту пункту 5 частини першої статті 989, статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Тобто за змістом зазначених норм можна дійти висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. Порушення страхувальником інших умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком

Згідно ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до Рахунку № 123005474 від 02.08.2014р., вартість виконаних робіт та встановлених запчастин на автомобіль НОМЕР_2, складає 9853,79грн.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 1166 ЦК України, встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Суд вважає, що позовна вимога про стягнення коштів в розмірі 9853,79грн, збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу обґрунтована, заснована на законі та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів на їх спростування відповідачами не подано.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України в разі, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки вона також відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. (зі змінами від 27.09.2009р.) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Доводи про спричинення моральної шкоди позивач пов'язує з душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що призвело до додаткових зусилля для організації свого життя.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує вище викладене, ступінь вини та, керуючись роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) при з'ясуванні доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, дійшов висновку, про задоволення в розмірі 2000грн.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на розгляд справи судового збору в сумі 243,60грн з ПрАТ "Український страховий дім" та в розмірі 243,60грн з ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ст.ст. 607, 979, 989, 991, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Український страховий дім", ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, нанесеної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ПрАТ "Український страховий дім" на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 9853,79грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000грн.

Стягнути з ПрАТ "Український страховий дім" та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі по 243,60грн з кожної сторони.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Бабко В.В.