№ 336/5576/15-ц
провадження № 2/336/2712/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

26 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Шевченківський районний відділ у м.Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12.08.2015 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що 02.06.2015 р. між нею та ОСОБА_3 було укладено договір дарування частини житлового будинку № 41 по вул..Баранова в м.Запоріжжя.

У подарованій їй частині будинку зареєстрований колишній чоловік власниці, відповідач по справі ОСОБА_2

Реєстрація відповідача у подарованій частині будинку порушує її права як власника.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на ст..ст.386 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 41 по вул.Баранова в м.Запоріжжя.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Представник Шевченківського районного відділу у м.Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь у розгляді справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представник позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 02.06.2015 р., належить 9/20 частин житлового будинку № 41 по вул..Баранова в м.Запоріжжя.

Право власності на вказану частину будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 02.06.2015 р., номер запису про право власності 9872510.

Після укладення договору дарування в належній позивачу частині будинку залишився зареєстрованим колишній чоловік дарувальника ОСОБА_3 ОСОБА_2, що підтверджується копією будинкової книги.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє його право на користування цим житлом.

Згідно ч.1 ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 51-61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Шевченківський районний відділ у м.Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області ) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим будинком № 41 по вул..Баранова в м.Запоріжжя.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 41 по вул.Баранова в м.Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Дмитрюк