У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 76 375 грн 19 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 19 вересня 2007 року між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 8640 грн зі сплатою 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці і зобов'язалася щомісячно, у строк до 19 вересня 2009 року, повертати кредит частинами, сплачувати проценти за користування грошовими коштами, а також винагороду, комісію та інші витрати передбачені Умовами надання кредиту фізичними особам «Розстрочка».

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконувала, Комсомольський районний суд м. Херсона 30 січня 2009 року видав судовий наказ про стягнення на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року станом на 12 грудня 2008 року в сумі 18 296 грн 44 коп.

Ураховуючи, що заборгованість відповідачем не погашено, ПАТ «Приватбанк» просило стягнути заборгованість станом на 23 липня 2013 року у розмірі 76 375 грн 19 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 7 307 грн 49 коп., заборгованості зі сплати проценті за користування кредитом у розмірі 29 768 грн 41 коп., комісії - 4 767 грн 95 коп., пені - 30 418 грн 24 коп., штрафу - 500 грн (фіксована частина), штрафу - 3 613 грн 10 коп. (процентна складова).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Комсомольського районного суду від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «Приватбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий судовий розгляд до суду передшої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до вимого ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Стаття 266 ЦК України встановлює, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що між сторонами досягнуто згоди про збільшення позовної давності, що є підставою для застосування загального строку позовної давності.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак