АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6362/15 Справа № 173/407/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Кочкової Н.О.

При секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Кредитної спілки «Союз-Дніпро»

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

КС «Союз-Дніпро» звернулася 04.03.2015 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9734,91 грн., з яких: 7668 грн. залишок по кредиту; 2066,91 грн. відсотки, нараховані за прострочення платежів; судовий збір у сумі 243.60 грн.

В обґрунтування позовних вимог КС «Союз-Дніпро» посилається на те, що 23.10.2014 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 2467/14. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти у сумі 7668 грн., строком на 24 місяці, починаючи з 23.10.2014р. по 22.10.2016р. У порушення умов договору ОСОБА_3 зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.01.2015 року має заборгованість в сумі 9734,91 грн.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 перед позивачем по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, укладений Договір поруки № 2120/14 від 10.09.2014 р. між позивачем, ОСОБА_3 та відповідачем. Відповідач прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням ОСОБА_3, визначених кредитним договором.

Оскільки позичальник за кредитним договором ОСОБА_3 помер, зобовязання по погашенню заборгованості переходить до відповідача, який є поручителем за даним договором, на підставі чого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року відмовлено КС «Союз-Дніпро» у задоволенні позовних вимог.

КС «Союз-Дніпро» звернулася з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог КС «Союз-Дніпро», суд першої інстанції виходив з того, що порука має похідний характер від основного зобовязання, а позивач не звертався до спадкодавців позичальника з вимогою про повернення кредиту та сплати відсотків, що в силу ст. 1281 ЦК України позбавляє його права вимоги, відповідно він також втрачає право вимоги до поручителя.

Крім того, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача та отримання ним вимоги про дострокове повернення кредиту, відповідно у відповідача відсутнє зобовязання щодо дострокового повернення кредиту, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, рішення суду зміні в частині обґрунтування відмови у задоволення позову, згідно п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції відповідно до ст. ст. 553, 554, 559, 608, 1281 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач, як поручитель, має нести відповідальність за кредитним договором, не можуть бути прийняті до уваги, та бути підставою для скасування рішення суду і задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до п. 32 роз'яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року N 5, згідно з якими поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК України), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що позичальник ОСОБА_3, який уклав з КС «Союз-Дніпро» 23.10.2014 року кредитний договір № 2467/14, помер.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором, відповідач ОСОБА_2 уклав з позивачем 10.09.2014 р. договір поруки № 2120/14, та прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням ОСОБА_3

Пунктом 2.7 договору поруки передбачено, що у випадку зміни боржника за основним зобовязанням, в тому числі при переведенні боргу на третю особу та/або в разі переходу зобовязань за кредитним договором до спадкоємців позичальника у звязку зі смертю позичальника або в порядку правонаступництва Поручитель поручається за виконання зобовязань за кредитним договором/а.с. 6/.

Отже, відповідальність поручителя за кредитним договором, в даному випадку, настає в разі зміни боржника та переходу зобовязань за кредитним договором до іншої особи.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Проте будь-які докази, які б підтверджували зміну боржника та перехід зобовязань за кредитним договором до іншої особи, передбаченого Пунктом 2.7 договору поруки, суду не надані.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки позовні вимоги не доведені, і є передчасними.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду в оскаржуваній частині .

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Союз-Дніпро» відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: