Номер провадження 2/754/5673/15
РІШЕННЯ
Іменем України
03 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.

за участі секретаря - Фацул М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року представник Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимоги зазначив, що відповідач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов складу та деяких інших осіб» відповідачу було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 04.02.2008р. № 103405 за посадою командира військової частини, де розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008р. склав 3483,75 грн. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 318 від 23.04.2010 р. «Про внесення змін до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідачу було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 31.05.2010 р. №103405, де розмір грошового забезпечення станом на 23.04.2010р. складав 3802,50 грн. В січні 2011 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 замість раніше надісланих довідок, надійшли довідки від 17.01.2011р. № 103405, де розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008р. склав 3413,63 грн., а станом на 23.04.2010р. 3732,38 грн. У зв`язку з чим, після проведення відповідачу повторного перерахунку пенсії, її розмір зменшився, що призвело до надміру виплачених йому коштів за період з 01.01.2008р. по 28.02.2011р. у сумі 2447,85 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши письмові докази, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За змістом позовної заяви та пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні, в січні 2011 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 замість раніше надісланих довідок, надійшли довідки від 17.01.2011р. № 103405, де розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008р. склав 3413,63 грн., а станом на 23.04.2010р. 3732,38 грн., у зв`язку з чим, після проведення відповідачу повторного перерахунку пенсії, її розмір зменшився, що призвело до надміру виплачених йому коштів за період з 01.01.2008р. по 28.02.2011р. у сумі 2447,85 грн.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності розрахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо правомірності набуття ОСОБА_1 надміру сплачених коштів, оскільки з його боку відсутні зловживання.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: