Справа № 148/2882/14-ц Провадження № 22-ц/772/1002/2015Головуючий в суді першої інстанції Карнаух А. П.
Категорія 27 Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого: Чуприни В.О.

Суддів: Чорного В.І., Панасюка О.С.

При секретарі : Кирилюк Л.М.

За участю: представника ПАТ КБ «Приватбанк» по довіреності - Роя В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року, встановила :

У жовтні 2014 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), яке є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.03.2007 р. між вказаним банком та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в 250,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 вересня 2014 р. виникла заборгованість у сумі 30386,54 грн., з яких: 5997,03 грн. - заборгованість за кредитом; 24389,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від зазначеної загальної суми віднімається сума у розмірі 7405,43 грн., що була задоволена судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.09.2008 р., та різниця становить - 22981,11 грн.; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1149,06 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість становить 24630,17 грн., яку банк просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 246,30 грн.

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.01.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись, в апеляційній скарзі позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежне дослідження доказів та порушення норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим ставлять питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити у повному обсязі.

У стислому вигляді доводи скарги зводяться до того, що висновок суду стосовно недоведеності позову доказами є помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «Приватбанк», обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія судді дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення не відповідає.

У порушення правил ст. 215 ЦПК України щодо змісту рішення його мотивувальна частина не містить встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що 19.03.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в 7000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно зі змістом заяви клієнта від 19.03.2007 р. та пункту 2 розділу І Умов і правил надання банківських послуг строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості.

Відповідно до пункту 3.1.1. розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) визначено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, а на підставі додатків до позовної заяви неможливо встановити факт отримання відповідачкою кредитних коштів, їх дійсну суму і суму повернутого боргу як добровільно, так і на підставі судового наказу, та залишок боргу на час розгляду справи.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна, тому що його суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

При цьому ч. 2 цієї статті надає право вимагати оригіналу письмового доказу лише за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (ст. ст. 10, 11 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність позову, в тому числі й розміру боргу.

Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України саме на нього покладається обов'язок доводити такі заперечення відповідними доказами, а у випадку наявності труднощів щодо їх отримання просити суд про їх витребування (ст. 137 ЦПК України), призначення експертизи тощо.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Всупереч зазначеному відповідач не надала суду жодного доказу, який би спростував наявність факту укладення кредитного договору чи користування кредитними коштами, а також підстав звільнення її від виконання на себе кредитних зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_3, яка належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, до суду не з`являлась, письмових заперечень проти позову не подавала, що й зумовило заочний розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Отже, підписавши анкету-заяву ОСОБА_3 погодилась на отримання кредиту відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

Зокрема, п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.4 цих Умов та правил встановлено право банку на зміну кредитного ліміту, а п. п. 1.1.3.2.3 - право односторонньої зміни тарифів банку, за якими здійснюється нарахування процентів за користування кредитом.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитна картка відповідачу банком видана 19.03.2007 р., з кредитним лімітом у 6000,00 грн. (а.с.86), зі строком дії до 31.10.2009 р. (а.с.85), перша трансакція з отримання кредиту відповідачем у сумі 4120,00 грн. вчинена 21.08.2007 р. (а.с.50).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

За змістом ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. - при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Оскільки відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору, що документально стверджується розрахунком заборгованості за договором, порушене право ПАТ КБ «Приватбанк» у договірних правовідносинах підлягає судовому захисту.

Разом з тим, відповідно пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці, дія картки відповідача закінчилася 31.10.2009 р.

У зв'язку з цим доводи позивача щодо пролонгації договору, з урахуванням якої станом на 30 вересня 2014 р. ним обрахований розмір заборгованості, не можна вважати прийнятними і обґрунтованими.

Колегія судів звертає увагу, що пролонгація договору передбачає продовження строку його дії після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

У даному конкретному випадку після закінчення строку дії договору (останній день місяця, указаного на картці) банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 19.03.2007 р. не виконала.

Відповідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З огляду вищенаведеної правової норми, позов та розрахунок заборгованості, в тому числі з посиланням на п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг щодо автоматичної пролонгації дії договору, не можна вважати обґрунтованим з підстав вимоги дострокового виконання зобов'язань, які є фактично закінченими строком дії картки.

Крім того, цілком очевидною є та обставина, що згадані Умови та правила надання банківських послуг відповідачем не підписувались.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач не ставив вимоги стосовно тіла кредиту, до задоволення підлягає - 3698,70 грн. заборгованості по процентах (5107,10 грн. процентів за весь період дії договору (картки) мінус 1408,40 грн. раніше стягнутих процентів за судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.09.2008 р.), а також 184,90 грн. штрафу 5% від суми позову, а всього 3883,60 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог - 15,77% підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, але не менше мінімального розміру, що підлягає сплаті за вимогу майнового характеру - 243,60 грн. за подання позовної заяви та 121,80 грн. з апеляційної скарги, а всього 365,40 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3883,60 грн. заборгованості по кредитному договору, з яких 3698,70 грн. заборгованості по процентах та 184,90 грн. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 243,60 грн. судових витрат за подання позовної заяви та 121,80 грн. з апеляційної скарги, а всього 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис) В.І. Чорний

(підпис) О.С. Панасюк