Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2040/15 Головуючий у 1 інстанції: Леміщенко О.О. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Криимської О.М.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові заначено, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем ОСОБА_3 06.08.2008 року було укладено договір №DOXRFG26342311, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2681,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору та чинного цивільного законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

За рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.01.2012 року з відповідача ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість за згаданим вище договором в сумі 4997,66 грн. Станом на 16.10.2014 року за відповідачем утворилася нова заборгованість в сумі 11133,56 грн., яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання. Просила стягнути з відповідача заборгованість, за вирахуванням вже стягнутої за рішенням суду, а саме, суму 7437,22 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина) та 371,86 грн. (процентна складова), а також судові витрати.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ "Приват Банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ у відповідності до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

ОСОБА_3, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явилася. Від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу за її відсутністю, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи із-за неявки відповідача ОСОБА_3, належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що 06.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №DOXRFG26342311, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2681,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За умовами укладеного договору, договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з умовами договору.

На порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

Рішенням Констянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2011 року було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором, яка утворилася станом на 02 березня 2011 року у сумі 17327 грн. 78 коп., та складалася:1788.20 грн. - заборгованість за кредитом , оскільки сума кредиту в розмірі 948 грн. 19 коп. була погашена відповідачкою ( 2681.80-948.09=1788.20); заборгованість по процентам за користування кредитом - 0.85 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом -107.25 грн; пені за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором - 14130.02 грн.; штрафу ( фіксована частина) - 500 грн., штрафу процентна складова - 801 грн. 32 коп. ( а.с. 4).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.01.2012 року зазначене рішення було змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитом у розмірі 1788.21 грн; по процентам за користування кредитом у розмірі -0,85 грн; по комісії за користування кредитом в розмірі 107,28 грн.; пеню зменшено на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до 1800 грн.; штраф у розмірі 500 грн. та 801 грн. 32 коп., а всього у розмірі 4997,66 грн. ( а.с. 5-6).

В березні 2013 року ОСОБА_3 повністю погасила заборгованість стягнуту з неї за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2012 року, в тому числі повністю тіло кредиту, що не заперечується позивачем, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції.

Натомість, з розрахунку заборгованості вбачаться, що Банк нараховує пеню за несвоєчасність виконання зобов"язаннь і штрафи, згідно з умовами договору, з дати укладення кредитного договору, а саме, з 06.08.2008 року. При цьому Банк не бере до уваги, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.11.2012 року пеня, яка була нарахована Банком станом на 02.03. 2011 року в розмірі 14130 грн. 02 коп., була зменшена до 1800 грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, та стягнуті штрафи в розмірі 500 грн. та 801 грн. 32 коп., що свідчить про повторне нарахування банком заборгованості по пені та штрафним санкціям.

Зобов"язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов"язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Така позиція міститься в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин".

З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, пені, разом із тим виникає грошове зобов"язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахування на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставин справи, вимоги закону і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України банк не заявляв.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними та не обґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: