Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок порушення трудових обов'язків

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок порушення трудових обов'язків, у розмірі 17 464 грн.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу в. о. директора філії «Агрогаз» № 13-к від 01 лютого 2012 року відповідача було переведено на посаду техніка І категорії загального відділу апарату філії «Агрогаз» дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». 19 жовтня 2012 року за результатами проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися під повною матеріальною відповідальністю відповідача, виявлено недостачу матеріальних цінностей вартістю 17 464 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртрансгаз» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, у розмірі 17 464 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 130 КЗпП України передбачена матеріальна відповідальність працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Порушення працівником покладених на нього трудових обов'язків є протиправними діями.

Трудові обов'язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

Підставою для матеріальної відповідальності може бути вина у формі або прямого умислу або необережності (халатність, недбалість); дії працівника повинні призвести до негативних наслідків, тобто має бути пряма дійсна шкода, що підлягає відшкодуванню; між діями та наслідками дій працівника наявний причинний зв'язок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.

При вирішенні справи судами встановлено, що відповідно до наказу в. о. директора філії «Агрогаз» № 13-к від 01 лютого 2012 року ОСОБА_3 було переведено на посаду техніка І категорії загального відділу апарату філії «Агрогаз» дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», правонаступником якої є ПАТ «Укртрансгаз» (а. с. 78).

За посадовою інструкцією техніка І категорії загального відділу апарату філії «Агрогаз» його головним завданням є виконання функцій щодо забезпечення господарського обслуговування адміністративного приміщення філії, здійснення робіт із прийому на зберігання, обробки, зберігання, відпуску матеріальних цінностей на складах, сховищах, товарних ділянках, кладових та гардеробах філії (а. с. 80-84).

01 лютого 2012 року із ОСОБА_3 з огляду на характер виконуваної ним роботи укладено договір про повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому адміністрацією матеріальних цінностей (а. с. 85).

За наказом директора філії від 15 жовтня 2012 року № 186-к ОСОБА_3 звільнено з роботи за власним бажанням із 25 жовтня 2012 року (а. с. 87).

19 жовтня 2012 року за результатами проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися під повною матеріальною відповідальністю відповідача, виявлено недостачу матеріальних цінностей із визначеною експертним висновком вартістю 17 464 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наявність умов для покладення на відповідача матеріальної відповідальності за недостачу матеріальних цінностей доводиться результатами проведеної інвентаризації. При цьому суд вважав встановленими обставини про те, що виявлені як недостача матеріальні цінності передавалися на зберігання відповідача.

Разом з тим, докази у розумінні ст. 57 ЦПК України, якими достовірно підтверджуються обставини передачі під відповідальність ОСОБА_3 предметів: ASUS K40AB (K40AB-ZM84SCGDWW) 14.1 (інв. № 93), HP Pavilion DV6-2115er (WH710EA) 15.6 (інв. № 3), мобільний телефон Sony Ericsson W800 і (інв. № 17), ноутбук ASUS WS (інв. № 18), мобільний телефон Nokia Classic Pink (інв. № 250), монітор № 1671 (інв. № 748), монітор № 2124 (інв. № 753), та на підставі яких суди дійшли таких висновків в оскаржуваних судових рішеннях не вказуються.

Встановлення вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню на підставі ст. 338 ЦПК України із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко