Справа № 342/487/15-ц
Провадження № 2/342/323/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Вінтоник Р.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, як представник позивача ОСОБА_1, спочатку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним. Мотивуючи тим, що позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_5, який помер 21.12.2014 року. Після його смерті позивачка, як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини за законом, однак від нотаріуса вона дізналася про заповіт батька на імя ОСОБА_3 Відповідачка ОСОБА_3 не могла претендувати на спадщину ОСОБА_5 так як не була з ним в офіційному шлюбі, не проживала з ним більше пяти років. ОСОБА_5 практично найняв ОСОБА_3 для прибирання у своєму будинку, де виділив їй кімнату для проживання як домашній прибиральниці і не більше того. Оскільки у ОСОБА_5 не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь ОСОБА_3 у спосіб насильницьких діянь відповідачка зробила все для того щоби ОСОБА_5 був складений заповіт на неї. А тому позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Позивач подала до суду заяву, якою фактично змінила позовну вимогу, а саме просить визнати заповіт ОСОБА_5 від 17.12.2014 року на імя спадкоємця ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу в Івано-Франківській області ОСОБА_7, з підстави, що цей заповіт не підписаний ОСОБА_5, а також, що цей заповіт не містить рукописного зазначення заповідачем відомостей про те, що заповіт із слів заповідача записаний нотаріусом, заповідачем прочитаний нікчемним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять суд задовольнити змінену позовну вимогу та визнати заповіт нікчемним, з підстав зазначених ними.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні даного позову, оскільки даний позов є безпідставним. Відповідачка ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_5 як чоловік та дружина, у них був укладений церковний шлюб. ОСОБА_3 здійснювала догляд коли ОСОБА_5 захворів, була з ним до останнього дня його життя. Даний заповіт є волею покійного ОСОБА_5 Тому посвідчуючи заповіт ОСОБА_5, 17.12.2014 року приватний нотаріус ОСОБА_7 дотрималась вимог законодавства при складанні даного заповіту.

Вислухавши осіб, які брали участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи обраний позивачами спосіб захисту права, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на спадкування предявлення позову про визнання заповіту нікчемним, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Згідно з нормами ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 ЦК України.

Ст.1248 ЦК України визначено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається..

Підставою нікчемності заповіту є порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені у ст. 1247 ЦК, а саме: письмова форма, нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (ст.1251,1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до ст. 207 ч.4 ЦКУ, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою.

В судовому засіданні встановлено, що:

17.12.2014 року в м.Городенка за адресою проживання ОСОБА_5, на його прохання у звязку із хворобою, приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 було посвідчено заповіт ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3 та занесено в Реєстр під №2037 (а.с.90). Згідно якого ОСОБА_5 перебуваючи при здоровому розумі, ясній памяті та діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу, розуміючи значення своїх дій, на випадок смерті зробив розпорядження заповідаючи все належне йому майно ОСОБА_3

ОСОБА_5 помер 21.12.2014 року (а.с.7).

Ні позивачем, ні його представником під час розгляду справи не подано доказів того, що ОСОБА_5 зробив даний заповіт всупереч своїй волі чи здійснив його не розуміючи значення своїх дій. Як і не подано доказів, що надпис в графі «Підпис» «Федоркевич Василь Володимирович» було здійснено іншою особою, а не самим ОСОБА_5

Крім позивача, перебування ОСОБА_5 після повернення з лікування з м.Івано-Франківськ, зокрема 17.12.2014 року при свідомій памяті підтверджується і показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона двічі 17.12.2014 року була у будинку де проживав ОСОБА_5 Спочатку приїжджала ранком біля 10 години і встановивши особу ОСОБА_5 по паспорту, поспілкувалась із ним та зясувала його дійсну волю. Текст заповіту було виготовлено нею за місцем роботи технічним способом та після його прочитання та підписання ОСОБА_5 було посвідчено.

Також свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що відвідував ОСОБА_5 17-18 грудня 2014 року разом із ОСОБА_9 Він їх впізнав і вони з ним розмовляли. Дома були ще брат ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_10, який є братом покійного, також ствердив, що він після операції брата відвідував його практично щодня та спілкувався з ним.

Ще свідок ОСОБА_11 ствердила, що бачила ОСОБА_10 16.12.2014 року коли він був при свідомості та нормально розмовляв. Те саме ствердила і свідок ОСОБА_12, яка працюючи лікарем Городенківської ЦРЛ відвідувала ОСОБА_10 16.12.2014 року.

Свідок ОСОБА_13 також ствердив, що після операції він бував у ОСОБА_10 щодня. При спілкування ОСОБА_10 розмовляв нормально.

Дані твердження також і зазначено свідками ОСОБА_14, яка працює медсестрою в ЦРЛ, та зазначила, що 20.12.2014 року він розмовляв, був при свідомості, та свідком ОСОБА_15, яка також працює медсестрою, яка зазначила, що робила уколи ОСОБА_10 після операції.

Про розуміння своїх дій та про вільне волевиявлення ОСОБА_5 свідчить і факт укладення ним з власної волі церковного шлюбу 15.12.2014 року із ОСОБА_3, що підтверджено свідком ОСОБА_16, який являється священником і сповідав ОСОБА_5 та укладав шлюб.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не заслуговують на увагу твердження позивача, його представника та свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, що почерк в заповіті не ОСОБА_5, і зважаючи, що інших доказів на спростування цього позивачем не подано, а експертиза з цього приводу не проводилась, оскільки заявивши клопотання представник позивача відмовився від її проведення, та враховуючи, що представник позивача наполягав, під час розгляду справи саме на відсутності у тексті заповіту короткого підпису ОСОБА_5, відсутність якого не оспорювалась відповідачем і для зясування чого не було потреби призначати експертизу, судом не беруться до уваги твердження цих осіб, оскільки дані особи не є спеціалістами при вирішенні цих питань, а відсутність короткого підпису ОСОБА_5 не свідчить про нікчемність заповіту.

Також ніким не спростовано, того що ОСОБА_5 та відповідач проживали з початку 2000 х років як чоловік і дружина, вели спільне господарство, що ОСОБА_5 відносився до ОСОБА_3 як до дружини, а не як до особи, що допомагала йому по господарстві.

Ще не заслуговують на увагу твердження позивача як на підставу для визнання заповіту нікчемним і відсутність власноручного запису ОСОБА_5 у заповіті надпису, що «заповіт із слів заповідача записаний нотаріусом, заповідачем прочитаний».

Оскільки в тексті заповіту міститься запис здійснений технічними засобами, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем і власноручно підписаний о 17 годині 10 хвилин. Що і було зроблено ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_7, та підтверджено нею як свідком в судовому засіданні.

Також не є підтвердженням нікчемності заповіту і відповідь Г ТУ юстиції в Івано-Франківській області від 22.07.2015 року, оскільки в ній не давалось аналізу правомірності посвідчення нотаріусом ОСОБА_7 заповіту ОСОБА_5

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що заповіт, укладений ОСОБА_5 17.12.2014 року відповідає вимогам ст.1247, 1251 ЦК України: його волевиявленню, підписаний ним, складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, а тому підстав визнавати його нікчемним не має і в задоволенні даного позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,57,60,212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту ОСОБА_5 від 17.12.2014 року на імя спадкоємця ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу в Івано-Франківській області ОСОБА_7 нікчемним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Гайдич Р.М.