Справа № 265/626/15-ц
Провадження № 2/265/658/15
У Х В А Л А

01 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі, про визнання протиправної та скасування Постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька від 30.09.2002 року за № 1373 та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі, про визнання протиправної та скасування Постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька від 30.09.2012року за № 1373, яким йому призначені страхові виплати та зобовязання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі призначити одноразову допомогу у розмірі 13076 гривень та виплатити недоплачену суму у розмірі 6742 гривень з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року та зобовязання призначити щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 130,76 гривень та виплатити недоплачені суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат починаючи з 25 липня 2002 року.

Судом на обговорення сторін поставлення питання щодо закриття провадження по справі у звязку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву розглядати справу за його відсутності та за участю його представника.

Представник позивача ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності, заперечував проти закриття провадження по справі та пояснив, що зазначена категорія справ розглядається судами в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідачів ОСОБА_3О, діючий на підставі довіреності, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд вислухавши сторони виходить з наступного.

Матеріали справи містять дві Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та від 03 липня 2014 року, постановлених по справам з приводу оскарження позивачем однієї і тієї ж Постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька від 30.09.2002 року за № 1373 Дана постанова оскаржується і по даній справі. Вказаними постановами, колегії суддів Донецького апеляційного адміністративного суду прийшли до суперечливих висновків щодо юрисдикції вказаного спору.

Тому суд при вирішенні питання щодо визначення юрисдикції даного спору керується приписами Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013, № 8 " з змінами та доповненнями внесеними в Постанову 22.05.2015 року.

Частина третя статті 17 Закону України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 1105-XIV) встановлює, що спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Статтею 4 Закону N 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України (далі - Фонд) є некомерційною самоврядною організацією.

Відповідно до статті 9 Закону N 1105-XIV основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є:

віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності;

проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний) підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання для віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності;

здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

За приписами частин шостої та сьомої статті 6 Закону N 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується.

Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов'язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття.

Рішення правління Фонду, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З огляду на те, що Фонд соціального страхування України наділений контролюючими функціями та правом видання обов'язкових для страхувальників актів, спори за його участі та участі його робочих органів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 та 3 Закону N 1105-XIV, Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Як вбачається з позовної заяви, та пояснень представника позивача у судовому засіданні, позивач не згоден саме з порядком призначення йому страхових виплат, оскільки на його думку відповідач при їх призначенні не вірно керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України за № 1266, тобто оспорює дії відповідача при виконанні ним владних управлінських функцій.

Отже, суд приходить до висновку, що у цьому спорі відповідачі є робочим органом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та відповідно до Закону N 1105-XIV наділені контролюючими функціями, які є складовою владних управлінських функцій, що в свою чергу відносить цей спір до публічно-правового.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєктів владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Таким чином, даний спір за участю суб'єктів, які здійснюють владні управлінські функції підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного керуючись ст. 206 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі, про визнання протиправної та скасування Постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька від 30.09.2002 року за № 1373 та зобовязання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі призначити одноразову допомогу у розмірі 13076 гривень та виплатити недоплачену суму у розмірі 6742 гривень з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року та зобовязання призначити щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 130,76 гривень та виплатити недоплачені суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат починаючи з 25 липня 2002 року - закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Міхєєва І.М.