Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2953/15-ц

номер провадження 2/695/1356/15

29 жовтня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі :

головуючого - судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом Публічного ОСОБА_1 товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ

ПАТ ВіЕйБі Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 31439,51 грн.

Свою заяву позивач пояснює тим, що 18.01.2012 року відповідач ОСОБА_2, уклав кредитний договір № BL_КГ100091726 з ПАТ «ВіЕйБ І ОСОБА_1» та отримав кредит в сумі 5000,00 грн., у тимчасове користування до 18.01.2015 року..

Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 4 спеціальної частини договору щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі. А відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Відповідач порушив договірні зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином сума заборгованості за кредитним договором станом на 17.08.2015 року становить 31439,51 грн., з них: прострочена до повернення сума кредиту 3740,22 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 0,43 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 4050,00 грн., плата за пропуск платежів 23648,86 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає в підтвердження надіслали до суду додаткові пояснення по справі, мотивуючи тим, що відповідно до п. 4.3 Договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Розрахунок плати за пропуск платежів був виконаний згідно п. 9 Спеціальної частини договору. ставка складає 0,50% . Пеня розраховується за методом факт/360, який передбачає що в розрахунку використовується фактична кількість днів, а умовно в році 360 днів. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01% річних. Щомісячна плата у вигляд комісії за управління кредитом в розмірі 3,00% від суми кредиту. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку становить 31439,51 грн..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд відмовити в стягненні з нього плати за пропуск платежів в розмірі 23648,86 грн., в звязку спливом позовної давності, решту позовних вимог визнав повністю.

Суд, вислухавши думку відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до кредитного договору № BL_КГ100091726 від 18.01.2012 року ВАТ ВіЕйБі Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 5000,00 грн., у тимчасове користування до 18.01.15 року.

Станом на 17.08.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором складає 31439,51 грн..

Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.. 258 ЦК України, позовна давністю в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № BL_КГ100091726 від 18.01.2012 року, останній платіж ОСОБА_2 здійснив 19.10.2012 року, таким чином в задоволенні вимоги про стягнення плати за пропуск платежів належить відмовити внаслідок спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року за № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйВІ Банк»», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року за № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйВІ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйВІ Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйВІ Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3.

Відповідно до ч.3 ст.47 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується , має право підпису будь-яких договорів , інших документів від імені банку.

Сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань (п.6.4 договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 18.01.2015 р.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ч.1 ст.259 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

П озовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У даній справі встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Як встановлено судом, обставиною, яка стала підставою для звернення позивача до суду з позовом виявився факт порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Останні платежі за договором відповідачем здійснено у період з 19.09.2012 р. до 18.10.2012 р., отже факт порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором настав у час наступного платежу 18.11.2012 року.

Отже строк позовної давності у даному спорі щодо стягнення пені в сумі 23648,86 грн. сплив 18.11.2013 р..

Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на 2015 рік, станом на момент подачі позову 28.08.2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку , від сплати судового збору була звільнена, а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 212 - 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідн. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ ВіЕйБі Банк , , заборгованість за кредитом в сумі 7790,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідн. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін