Ухвала іменем україни
09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є., суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі - ПАТ «Діамантбанк») звернулося до суду зі скаргою на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. про стягнення з боржника виконавчого збору від 10 грудня 2014 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі № 752/3424/14-ц про стягнення з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 12 003 654 грн.

Змінивши предмет оскарження на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 04 грудня 2014 року про відкладення провадження виконавчих дій ВП № 45639519, ПАТ «Діамантбанк» просило суд визнати неправомірною оскаржувану постанову, а також зобов'язати державного виконавця скасувати цю постанову та закінчити виконавче провадження ВП № 45639519.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня

2014 року скаргу ПАТ «Діамантбанк» задоволено.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. про відкладення провадження виконавчих дій від 04 грудня 2014 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі № 752/3424/14-ц про стягнення з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 12 003 654 грн.

Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. усунути порушення та скасувати постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 04 грудня 2014 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі № 752/3424/14-ц про стягнення з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654 грн.

Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. закінчити виконавче провадження ВП № 45639519, відкрите з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі № 752/3424/14-ц про стягнення з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Діамантбанк».

У касаційній скарзі ПАТ «Діамантбанк» просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ПАТ «Діамантбанк», виходив із того, що боржник сплатив грошові кошти стягувачу в рахунок виконання рішення суду протягом встановленого державним виконавцем строку на добровільне виконання, а тому дійшов висновку про порушення державним виконавцем приписів ст. ст. 37 та 49 Закону України «Про виконавче провадження» та про необхідність зобов'язати державного виконавця закрити виконавче провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Діамантбанк», апеляційний суд виходив із того, що державний виконавець правильно відклав виконавче провадження, оскільки грошові кошти, які боржник перерахував стягувачу на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року, поступили на рахунок, який ОСОБА_1 у своїй заяві від 28 листопада 2014 року просив закрити та перерахувати ці кошти на рахунок стягувача в ПАТ «ВТБ Банк», а твердження сторін виконавчого провадження щодо дійсного виконання судового рішення є взаємовиключними.

Такий висновок апеляційного суду є правильним та відповідає матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14 липня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 752/3424/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Діамантбанк» про зобов'язання повернути трудову книжку та стягнення грошової суми, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Діамантбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 003 654 грн, а також зобов'язано ПАТ «Діамантбанк» повернути ОСОБА_1 трудову книжку.

27 листопада 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчуком Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 45639519 про стягнення зі скаржника на користь стягувача 12 003 654 грн. Виходячи з постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено строк на самостійне виконання рішення - до семи днів з моменту винесення постанови, тобто до 04 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання рішення суду 27 листопада 2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчуком Т.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти скаржника, що містяться на кореспондентському рахунку № 2 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024.

28 листопада 2014 року представник ПАТ «Діамантбанк» звернувся до суду з заявою до Відділу примусового виконання рішень ДВС України про сплату грошових коштів стягувачу в розмірі 12 003 654 грн та надав платіжне доручення № 1040_21 від 28 листопада 2014 року та виписку з особового рахунку стягувача НОМЕР_1 в ПАТ «Діамантбанк». В заяві представник скаржника просив також державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП № 45639519 у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом (а. с. 8, т. 1).

Заявою від 28 листопада 2014 року (вх. № Г-17123), а також заявами від 28 листопада 2014 року (вх. № Г-17170) та від 01 грудня 2014 року, телеграмою від 01 грудня 2014 року представником стягувача повідомлено про неприйняття добровільного виконання ПАТ «Діамантбанк» виконавчого листа від 21 листопада 2014 року № 752/3424/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, шляхом перерахування суми боргу на рахунки ОСОБА_1 в ПАТ «Діамантбанк» у зв'язку з їх закриттям. Також у зазначених заявах стягувач просив стягнути зі скаржника 12 003 654 грн та перерахувати ці грошові кошти на рахунок стягувача НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, .

04 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчуком Т.В. винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 10 грудня 2014 року з посиланням на наявність взаємовиключних тверджень стягувача та боржника. Необхідність відкладення провадження виконавчих дій мотивована протиріччями тверджень скаржника та стягувача щодо наявності відкритого рахунку стягувача в ПАТ «Діамантбанк» та можливості розпорядитися грошовими коштами, а також суперечностями у наданих державному виконавцю скаржником платіжному дорученні та виписці з особового рахунку стягувача (а. с. 31, т. 1).

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Таким чином, оскільки твердження сторін виконавчого провадження були взаємовиключними та з метою з'ясування обставин щодо факту дійсного виконання судового рішення і можливості закінчення виконавчого провадження державним виконавцем було відкладено провадження виконавчих дій та зобов'язано сторін надати пояснення з урахуванням поданих ними документів та заяв.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця були вчиненні в межах повноважень, передбачених ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки апеляційний суд, давши оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до обґрунтованого висновку, що дії державного виконавця про відкладення виконавчого провадження вчинені відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська