УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

30.10.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», ТОВ «Галоч 34», ТОВ «Хрещатик-2» про захист прав споживачів: зобовязання відповідача надати позивачу матеріали всіх перевірок по вул. Бестужева, 2 у м. Ужгороді та не порушувати права споживача, визнання незаконним акту відповідача, який підписано в 2013 році сторонньою особою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», ТОВ «Галоч 34», ТОВ «Хрещатик-2» про захист прав споживачів: зобовязання відповідача надати позивачу матеріали всіх перевірок по вул. Бестужева, 2 у м. Ужгороді та не порушувати права споживача, визнання незаконним акту відповідача, який підписано в 2013 році сторонньою особою.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог п. 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме:у позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, а також до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Однак, всупереч вимог п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивачем не викладено обставин щодо суті виявлених відповідачем порушень, зазначених в оспорюваному акті, не зазначено реквізитів даного акту, не викладено обставин щодо найменування орендаря, в інтересах якого підписано неуповноваженою особою акт та не зазначено жодного доказу на підтвердження того, що відповідачу стало відомо про наявність оспорюваного акту в жовтні місяці 2015 року.

Крім того, при зазначенні третіх осіб, на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, позивачем не вказано підстави залучення вказаних юридичних осіб, не обґрунтовано, що у позивача за рішенням суду виникне право заявити вимогу до третіх осіб або до нього зможуть заявити вимоги заявлені ним треті особи. Це позбавляє суд можливості встановити чи рішення в справі зможе вплинути на права або обовязки третіх осіб щодо однієї із сторін, а, відтак, розглянути клопотання про залучення третіх осіб по суті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зокрема, ч. 2 ст. 79 ЦПК України регламентовано відсильну норму, за якою розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас, на момент звернення з позовом із спеціального закону, а саме, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, у його редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набув чинності 01.09.2015 року, виключений пункт 7, яким передбачалося звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів щодо порушення прав споживачів, та пункт 17, яким було визначено звільнення позивачів за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

Разом з тим, позивач підставою несплати судового збору зазначив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ, яка була викладена у такій редакції саме із змінами, внесеними згідно з вищенаведеним спеціальним законом від 08.07.2011 року №3674-VІ.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

За ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Окрім цього, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Так як у даному випадку заявлено декілька вимог немайнового характеру, а саме позивач просить зобовязати відповідача надати позивачу матеріали всіх перевірок та не порушувати права споживача (одна немайнова вимога) та визнати незаконним акт (друга немайнова вимога), судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожну з таких вимог.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», ТОВ «Галоч 34», ТОВ «Хрещатик-2» про захист прав споживачів: зобовязання відповідача надати позивачу матеріали всіх перевірок по вул. Бестужева, 2 у м. Ужгороді та не порушувати права споживача, визнання незаконним акту відповідача, який підписано в 2013 році сторонньою особою залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2