Справа №345/2213/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

при секретарі Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Калуської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 24.02.2008 року помер її чоловік ОСОБА_3, якому була надана в оренду земельна ділянка площею 0,2101 га по вул. Українській в м. Калуші. На даній ділянці ОСОБА_3 почав будівництво критої автостоянки і 2005 році її було здано в експлуатацію. Однак на час своєї смерті він не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на автостоянку та виготовити відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 11 квітня 2007 року склав заповіт, яким усе своє майно залишив ОСОБА_1 позивачці по справі. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте нотаріус надав відмову через відсутність реєстрації права власності на указане нерухоме майно. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання представник позивача надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. В своїй заяві представник позивача зазначила, що будівля критої автостоянки, що в м. Калуші по вул. Українська збудована ОСОБА_3 та не може вважатись самочинним будівництвом, так як на її спорудження ОСОБА_3 було надано всі необхідні дозволи. Дана земельна ділянка була передана з метою використання її для будівництва критої автостоянки, а не для тимчасової критої автостоянки.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки (а.с.55,79), причину неявки суду не повідомив та не направляв заяву про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача позов не визнала, про що подала заперечення на позовну заяву та просить справу розглянути у її відсутності. У запереченні на позов представник відповідача акцентує увагу на тому, що позовні вимоги є необґрунтованими та без підставними, оскільки повноваження на надання дозволів на встановлення обєктів нерухомого майна (будівель) відноситься до компетенції міської ради, яка такого дозволу ОСОБА_3 не надавала. Крім того відповідно до рішень Калуської міської ради та договорів оренди земельної ділянки володіння і користування (строкове) ОСОБА_3 відбувалось для розміщення критої автостоянки. Договір оренди земельної ділянки для тимчасової споруди критої автостоянки припинив свою дію 15.02.2008 року. Тому, враховуючи цільове призначення орендованої земельної ділянки, спадкоємець ОСОБА_1 не має права на оформлення права власності на криту автостоянку, як капітальну споруду. В тому разі, якщо зведення капітальної споруди відбулось на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, такий обєкт слід вважати обєктом самочинного будівництва і на такий обєкт не поширюється права власності на нього.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2008 року помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.12). Згідно заповіту від 11 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 Калуського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 847, ОСОБА_3 заповів все належне йому майно позивачці (а.с.13).

При зверненні позивача до Калуської міської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки право власності на автостоянку, що знаходиться в м. Калуші по вул. Українська 6-в не зареєстроване (а.с.15).

За рішенням Калуської міської ради від 22 квітня 2003 року №229 ОСОБА_3 надавався дозвіл на підготовку матеріалів місця розташування критої автостоянки орієнтовною площею 2 640 кв.м. в м. Калуші по вул. Українська 6-в, проведення проектно-вишукувальних робіт та підготовку проекту відведення земельної ділянки для розміщення критої автостоянки (а.с.18).

Рішенням Калуської міської ради від 12 вересня 2003 року №297 затверджено проект відведення земельної ділянки ОСОБА_3, надано йому в оренду земельну ділянку площею 0,2101 кв.м. по вул. вул. Українська 6-в м. Калуш для будівництва критої автостоянки (а.с.19).

Як вбачається із договору оренди земельної ділянки, який було укладено 22 вересня 2003 року Калуська міська рада відповідно до рішення Калуської міської ради від 12.09.2003 р. продовжила термін оренди земельної ділянки до 12.09.2005 року для будівництва критої автостоянки (а.с.16).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 21 лютого 2006 року № 77 затверджено акт Державної приймальної комісії від 14 лютого 2006 року з прийняття в експлуатацію критої автостоянки площею 0,2101 кв.м. по вул. Українська 6-в м. Калуш підприємця ОСОБА_3 (а.с.25). 09.02.2006 року на (навіс) приміщення стоянки Івано-Франківським ОБТІ було видано технічний паспорт (а.с.26-30).

Згідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міської ради належить надання дозволів на встановлення обєктів нерухомого майна (будівель), а як вбачається із матеріалів справи Калуська міська рада спадкодавцю ОСОБА_3 такого дозволу не давала. У випадку зведення капітальної споруди на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, такий обєкт слід вважати самочинним будівництвом, на яке в силу ч. 2 ст. 376 ЦК України особа не набуває права власності.

У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України обєкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності з таких умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети, відсутній належний належним чином затверджений проект, при будівництві допущено істотні порушення будівельних норм і правил. У разі відсутності правовстановлюючих документів про відведення земельної ділянки під забудову, таке будівництво слід визнати самочинним та відмовити у визнанні права власності на нього у порядку спадкування. Зазначена правова позиція викладена у листі Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

За таких обставин, суд вважає, що під час укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,2101 га по вул. Українській в м. Калуші було встановлено цільове призначення такої ділянки для будівництва критої автостоянки. В подальшому доказів щодо укладення нового договору оренди чи внесення змін в попередній договір суду надано не було.

Враховуючи, що у спадкодавця ОСОБА_3 відсутнє відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться по вул. Українська 6-в м. Калуш, то у спадкоємці ОСОБА_1 не може перейти таке право власності у порядку спадкування, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376 ЦК України ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 до Калуської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ :