Справа № 161/107/15-ц
Провадження № 2/161/840/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.12.2014 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід, ОСОБА_3. На праві приватної власності ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайцівської сільської ради. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, на підставі якого спадкоємцем зазначеного у заповіті майна став його син - батько позивача ОСОБА_4. Останній прийняв спадщину, до складу якої увійшла вказана вище земельна ділянка. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. Заповіту, у якому б померлий ОСОБА_4 виразив свою волю та розпорядився подальшою долею спадкового майна, складено не було, у зв'язку з чим мало місце спадкування за законом. Окрім ОСОБА_1 іншими спадкоємцями є його мати - ОСОБА_5, мати спадкодавця - ОСОБА_6, які відмовилися від прийняття спадщини, та його брат - ОСОБА_2, який не заперечує щодо оформлення позивачем спадщини на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради. У встановленому законом порядку позивач у справі звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, проте оформити свої спадкові права не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджується роз'ясненням приватного нотаріуса Блащук С.О. за № 104/01-16 від 25.12.2014 р.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради.

Представник позивача у справі в судове засідання не з'явився, подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання відповідач у справі не з'явився, подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Підгайцівською сільською радою Луцького району Волинської області 18.02.2009 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача, ОСОБА_3.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 від 02.03.2010 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1-299, вбачається, що спадщину по смерті ОСОБА_3 прийняв його син - батько позивача, ОСОБА_4. До спадкового майно входила в тому числі, земельна ділянка площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради,

Із копії свідоцтва про смертьсерії НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області 05.05.2014 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Судом встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим на підставі рішення Підгайцівської сільської ради народних депутатів від 21.12.2001 р. № 17-12, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту, у якому б померлий ОСОБА_4 виразив свою волю та розпорядився подальшою долею спадкового майна складено не було, у зв'язку з чим в даному випадку мало місце спадкування за законом.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 30.05.1978 р. Окрім нього іншими спадкоємцями є його мати - ОСОБА_5, мати спадкодавця - ОСОБА_6, які відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується витребуваною судом копією спадкової справи, та брат позивача - ОСОБА_2, який не заперечує щодо оформлення позивачем спадщини на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач у справі звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус відмовив видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується роз'ясненням № 104/01-16 від 25.12.2014 р. приватного нотаріуса Блащук С.О., згідно якого: «Пункт 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 № 439 Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку, яким передбачено, що територіальний орган Держкомзему протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину.».

ОСОБА_4 не подавались документи (Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на підставі рішення Підгайцівської сільської ради народних депутатів від 21.12.2001 р. № 17-12, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176; свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 від 02.03.2010 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-299) для здійснення відмітки про перехід права власності на земельні ділянки, розташовані на території Підгайцівської сільської ради і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_6, кадастровий номер НОМЕР_5), що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданими Управлінням Держземагентства у Луцькому районі Волинської області від 15.12.2014 р. № НВ-14 та № НВ-014, а також відсутністю відповідної відмітки у Державному акті на право приватної власності на землю, виданому на підставі рішення Підгайцівської сільської ради народних депутатів від 21.12.2001 р. № 17-12, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №176.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради, як спадкове майно за законом, після смерті батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1269, 1274 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгайцівської сільської ради, як спадкове майно за законом, після смерті батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта