Справа № 502/224/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В., при секретарі Урсул Г.К.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 600 грн. кожного місяця, починаючи з дати пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

На призначену дату розгляду справи позивачем було подано заяву відповідно до якої вона підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату і місце розгляду справи, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом достовірно встановлено, що 17.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, запис акта про шлюб № 54 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

Встановлено, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 330.

Як вказано в довідці, виданій 16 січня 2015 року виконавчим комітетом Кілійського району Одеської області за № 140, до складу сім'ї ОСОБА_1 проживаючої в АДРЕСА_1, входять: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Законом України N 2901-IV "Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей", який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов'язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини.

Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК, ст. ст. 180, 182, 183 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти у розмірі 600 грн., починаючи з 02.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан