Справа №545/1915/14-ц
Провадження №2/545/1022/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, яку уточнив, змінивши підстави позову, посилаючись на те, що при подачі позову він помилково вважав, що грошові кошти в сумі 112586,50 дол. США (погашення кредиту та процентів за користування кредитом) та 22,07 грн. пені, сплачено ним станом на 17 квітня 2014 року третій особі за договором поруки від 30 грудня 2008 року №22.53/08-ДПЗ, укладеного між ним, відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк», є авансом за придбання нежитлової будівлі, відповідно до попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29 грудня 2008 року, укладеного між ним та відповідачем, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 і зареєстрованого за №4817.

Та обставина, що ним, як поручителем, в період з 30 грудня 2008 року по 17 квітня 2014 року сплачено ПАТ «ВТБ Банк» грошові кошти в сумі 112586,50 дол. США та 22,07 грн. пені по зобовязаннях відповідача за кредитним договором від 25 січня 2008 року №22.53/08-СК, укладеним між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк» підтверджується повідомлення ПАТ «ВТБ Банк» від 24 квітня 2014 року.

Вважає, що до нього перейшли права кредитора по зобовязаннях відповідача по кредитному договору у розмірі частини обовязку, що виконаний ним і виникло безумовне право вимоги до відповідача про повернення йому грошових коштів у сумі 112586,50 дол. США та 22,07 грн.

Враховуючі викладене, з урахуванням змінених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь вказані грошові кошти, а саме 112586,50 дол. США, що по курсу НБУ станом на 08 січня 2015 року 15,76 грн. за 1 дол. США, становить 17743663 грн. 20 коп. та 22,07 грн. пені та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 змінені позовні вимоги в судому засіданні 13 березня 2015 року підтримав, просив їх задовольнити (т.2 а.с.149, 150). В подальшому просив справу розглядати без його участі, оскільки його інтереси представляє адвокат ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_5 позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити з огляду на те, що за змістом поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, за приписами ч.1 ст.556 ЦК України кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника.

Вважав, що в ході розгляду справи судом не здобуто, а позивачем не надано доказів щодо порушення боржником (відповідачем) зобовязань за кредитним договором; одержання позивачем вимоги кредитора (банку) щодо порушення зобовязань за кредитним договором та повідомлення про це боржника, що було б підставою для сплати грошових коштів як поручителю; вручення кредитором документів поручителю, які підтверджують обовязок боржника. Враховуючи вказані обставини, вважав, що до даного спору не можуть бути застосовані норми законодавства, які регулюють правовідносини, повязані з порукою. Крім того, вважає, що позивачем не доведено сплату ним грошових коштів в сумі 112586,50 доларів США.

Представник третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду. В останні судові засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі (т.2 а.с.217).

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що 25 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого став ПАТ «ВТБ Банк»,укладено кредитний договір №22.53/08-СК, відповідно до якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 105000 доларів США, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 13,5% річних, строком до 23 січня 2015 року (т.1 а.с.11-16, т.2 а.с.161-166).

В забезпечення повернення кредитних коштів, виданих позичальнику ОСОБА_2 за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року, 25 січня 2008року між Банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №22.53/08-ДІ, відповідно до умов якого позичальник надав в іпотеку Банку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, розташовану в м.Карлівка Полтавської області по вул.Леніна,99.

Також, 30 грудня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір поруки №22.53/08-ДПЗ, за яким ОСОБА_1 зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року, укладеним між Банком та відповідачем у справі (т.2 а.с.156).

Відповідно до п.1 договору поруки №22.53/08-ДПЗвід 30 грудня 2008 року поручитель поручився перед Банком за виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань щодо а повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року.

Пунктом 3 договору поруки передбачено, що поручитель має право самостійно виконувати зобовязання за кредитним договором.

Також, вказаним договором поруки передбачено, що у разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель і позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники (п.4). Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків (п.5).

У разі виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позичальник зобовязаний негайно повідомити про це поручителя (п.9). У разі виконання поручителем в повному обсязі зобовязання за кредитним договором до поручителя переходять усі права Банка за кредитним договором (п.10 договору поруки).

Відповідно до положень п.3 договору поруки №22.53/08-ДПЗ від 30 грудня 2008 року, поручитель ОСОБА_1 самостійно виконував зобовязання за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року.

Згідно повідомлення ПАТ «ВТБ Банк» №1690/400-2 від 11 червня 2015 року поручителем ОСОБА_1 в рахунок виконання зобовязань за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року сплачена сума в розмірі 112586,35 доларів США та 22,07 грн., а позичальником ОСОБА_2 в рахунок виконання зобовязань за вказаним кредитним договором сплачено 33928,94 доларів США (т.2 а.с.215).

Також ПАТ «ВТБ Банк» повідомлено, що зобовязання за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року, укладеним з позичальником ОСОБА_2 припинено внаслідок його повного виконання та вилучено записи про обтяження майна іпотекою за іпотечним договором №22.53/08-ДІ від 25 січня 2008 року в наслідок припинення основного зобовязання.

Як свідчать матеріали, що надійшли з державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, у звязку з повним виконанням зобовязань за кредитним договором шляхом погашення залишку грошового зобовязання ОСОБА_2, останній 16 квітня 2015 року розпорядився майном, що перебуло в іпотеці за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року (т.2 а.с.195, 196).

Незважаючи на виконання зобовязань за кредитним договором, в порушення вимог п.9 договору поруки №22.53/08-ДПЗ від 30 грудня 2008 року, позичальник про вказане не повідомив поручителя.

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст.556 ЦК України після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. До поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під час розгляду справи, фактично кредитором ПАТ «ВТБ Банк» вручено поручителю документи, які підтверджують, що ним в період з 30 грудня 2008 року по 17 квітня 2014 року сплачено за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року сплачено 112586,35 доларів США, з яких процентів за користування кредитом 28721,77 доларів США, суми кредиту 83864,58 доларів США, пені 22 грн. 07 коп., що підтверджується повідомленням ПАТ «ВТБ Банк» №352/417-2 від 24 квітня 2014 року (т.1 а.с.17-19).

Надходження до банку вказаних грошових сум також підтверджується виписками про рух коштів на рахунках, наданих ПАТ «ВТБ Банк» (т.1 а.с.171-242, т.2 а.с.1-145), тобто документи, які підтверджують обовязок боржника по виконанню зобовязань у розумінні ст.556 ЦК України.

Про сплату грошових коштів ОСОБА_6 на виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №22.53/08-СК від 25 січня 2008 року під час розгляду справи фактично визнавав представник відповідача, однак, оскільки на той час (письмові заперечення від 23 березня 2015 року) зобовязання за кредитним договором в повному обсязі було не виконане, вважав, що вказані вимоги позивача є передчасними (т.2 а.с.172-174).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до положення ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в сумі 3654 грн. 00 коп. необхідно стягнути з відповідача..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.556 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти в розмірі 112586,35 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08 січня 2015 року (15,76 грн. за 1 доларі США), становить 1774363,20 грн. та 22,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3654 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд в десятиденний строк з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков