Номер провадження 2/754/2235/15
Справа №754/3021/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.06.2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2005року, позивач є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Відповідач був зареєстрований як член сім'ї, але в квартирі півтора роки не проживає. Реєстрація відповідача в квартирі створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання тричі не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації, та через засоби масової інформації (газета "Урядовий кур'єр").

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2001 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2005року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї, але з 2013 року по сьогоднішній час не проживає в спірній квартирі, що підтверджується заявами сусідів та актом Житлового кооперативу-314 КП «Дирекція» від 13.03.2015року.

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.

Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 72, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (зі змінами),ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 11, 57-61, 169, 213-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Бабко В.В.