Справа № 376/761/15 Головуючий у І інстанції Віговський С. І.
Провадження № 22-ц/780/4142/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 07 травня 2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення майна боржнику,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року заявник ОСОБА_2 акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду із вказаною скаргою, свої вимоги мотивував тим, що відділом ДВС Сквирського управління юстиції на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника боргу за кредитним договором. 04 вересня 2013 року заступником начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39607400. 22 жовтня 2013 року було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також Постанову про розшук майна боржника автомобіля марки "Honda city", легковий седан 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_3 18 грудня 2013 року державним виконавцем винесено Постанову про проведення опису вищевказаного транспортного засобу та передано на відповідальне зберігання співробітнику відділу стягнення заборгованості у виконавчому провадженні ОСОБА_5 Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 11 квітня 2014 року було задоволено подання ВДВС Сквирського РУЮ про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду. 25 червня 2014 року постановою державного виконавця Жабською Н.А. закінчено виконавче провадження №339607400 з виконання виконавчого листа № 376/1069/13 від 11 червня 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із затвердженням судом мирової угоди. Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною, оскільки винесена державним виконавцем з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з огляду на порушення виконавцем вимог ч. 1 ст. 6, частин 1, 13, 16 ст. 11, ч. 1 ст. 28 та ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Просив суд визнати бездіяльність державного виконавця відділу ДВВ Сквирського РУЮ ОСОБА_4 щодо не проведення дій щодо повернення автомобіля боржнику протиправною, скасувати постанову державного виконавця № 39607400 від 25 червня 2014 року про закінчення виконавчого провадження, зобов'язати ВДВС Сквирського РУЮ повернути автомобіль марки "Honda city", легковий седан 2008 року, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № VIN MRHGD86978P080664 його власнику ОСОБА_3

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 07 травня 2015 року в задоволені скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про задоволення скарги. Зазначає, що судом першої інстанції при постановлені ухвали допущено довільне тлумачення та перефразування тексту мирової угоди. Крім того зазначає, що ними не було пропущено строку для звернення до суду зі скаргою , оскільки оскаржувана постанова Банку не направлялась .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали ууду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31 травня 2013 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора по Кредитному договору № 40-89/08-А від 28 липня 2008 року - задоволено. 02 вересня 2013 року на виконання до ВДВС Сквирського РУЮ надійшов виконавчий лист Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/1069/13-ц від 11.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 40-89/08-А від 28 липня 2008 року в сумі 196 912,42 (сто дев'яносто шість тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 42 коп.

04 вересня 2013 року заступником начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 39607400 по вищевказаному виконавчому документу, а згідно п. 4 даної Постанови та відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копію постанови від 04.09.2013 року за вих. № 4612 направлено сторонам (ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та Сквирському районному суду Київської області.

17 вересня 2013 року та 21 вересня 2013 року стягувач звертався до ВДВС Сквирського РУЮ з заявами про розшук майна боржника. Також повідомлено ВДВС Сквирського РУЮ про наявність автомобіля: "Honda city", легковий седан 2008 року, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № VIN MRHGD86978P080664, який згідно до Договору застави автомобіля від 28 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, за реєстровим № 3465 переданого АТ "Банк"Фінанси та Кредит" в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору №40-89/08-А від 28 липня 2008 року.

22 жовтня 2013 року заступником начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4 було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема, на рухоме майно автомобіль марки "HONDA CITY", легковий седан В 2008 року випуску, білого кольору, д.н. НОМЕР_1.

23 жовтня 2013 року заступником начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4 було винесено Постанову про розшук майна боржника автомобіля марки "HONDA CITY", легковий седан В 2008 року випуску, білого кольору, д.н. НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_3, а копія даної Постанови відповідно до вимог ч. 1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження".

18 грудня 2013 року за повідомленням роти № 3 ДПС ДАІ транспортний засіб "HONDA CITY", легковий седан В 2008 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 затримано та доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання.

18 грудня 2013 року заступником начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4 винесено Постанову про проведення опису транспортного засобу, та відповідно до ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено перевірити опис транспортного засобу "HONDA CITY", легковий седан В 2008 року випуску, білого кольору, д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, про що скласти відповідний акт, а зазначене вище майно передати на відповідальне зберігання представнику стягувача за довіреністю ОСОБА_5 начальнику відділу по роботі з виконавчою службою.

27 березня 2014 року на адресу відділу за вх. № 638/03-46 надійшла заява стягувача щодо передачі мирової угоди на затвердження до суду та закриття виконавчого провадження № 39607400, в якій зазначено про ознайомлення представниками банку з ходом виконання виконавчого провадження та повідомлено, що 19 лютого 2014 року між боржником та стягувачем укладена мирова угода.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 372 ЦПК України передбачено, що сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом. Мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Згідно частин 1, 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім, зокрема, випадків нестягнення виконавчого збору) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Вимогами частин 1, 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено обов'язок (а не право) державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження, зокрема, згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження по п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (за ухвалою суду про визнання судом мирової угоди в процесі виконання рішення суду у справі № 376/775/14-ц, яка набрала законної сили 17.04.2014 року) зняття арешту та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відмовляючи в задоволені заяви суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" з вимогою щодо зняття арешту з транспортного засобу "HONDA CITY", легковий седан В 2008 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 до компетентних органів має право звернутися саме боржник (власник майна) ОСОБА_3, а не стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України оскаржувані дії та рішення були прийняті відповідно до закону, тобто в межах повноважень заступника начальника ВДВС Сквирського РУЮ ОСОБА_4, і права та свободи заявника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було порушено

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявником пропущено без поважних причин строк для подання даної скарги до суду.

Заявник посилається на ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" в якій передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Статтею 72 ЦПК визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що процесуальні строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Постанову про закінчення виконавчого ппровадження від 25.06.2014 року направлено скаржнику 25.06.2014 року (вих. № 3025), а скарга була подана лише 14.04.2015 року. Таким чином заявником пропущено строк для подання скарги. Клопотань про поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у незавершеному виконавчому провадженні заявником до суду не було подано.

Обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, ухвалена без порушення норм матеріального та процесуального права і повинно залишатися без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 07 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: