У х в а л а

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Кін-Так», управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Хмельницьке бюро технічної інвентаризації», про визнання правочинів недійсними, скасування свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено частково:

- визнано недійсним договір № 83/12/41 на дольову участь у будівництві житлового будинку на АДРЕСА_1, укладений 26 грудня 2005 року між закритим акціонерним товариством «Хмельницьклегпром» (далі - ЗАТ «Хмельницьклегпром») та ОСОБА_6, в частині набуття права власності на приміщення: насосної площею 3 кв.м, технічного коридору площею 52 кв.м, щитової та шахти ліфта площею 6,4 кв.м, технічного коридору площею 8,9 кв.м, санвузла площею 13,9 кв.м, сміттєкамер площею 3,7 кв.м, технічного коридору площею 4,4 кв.м; скасовано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 5 січня 2012 року Хмельницьким управлінням житлово-комунального господарства Хмельницького міськвиконкому;

- визнано недійсним договір № 83/12/47 на дольову участь у будівництві житлового будинку на АДРЕСА_1, укладений 26 грудня 2005 року між ЗАТ «Хмельницьклегпром» та ОСОБА_6, в частині набуття права власності на приміщення охорони площею 4 кв.м та скасовано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно серії НОМЕР_2, видане 9 лютого 2012 року Хмельницьким управлінням житлово-комунального господарства Хмельницького міськвиконкому;

- визнано недійсним договір № 83/12/40 на дольову участь у будівництві житлового будинку на АДРЕСА_1, укладений 26 грудня 2005 року між ЗАТ «Хмельницьклегпром» та ОСОБА_6, в частині набуття права власності на приміщення: машинного відділення ліфта загальною площею 36,5 кв.м, сходових клітин загальною площею 12,5 кв.м, технічного коридору загальною площею 9,2 кв.м, двох лоджій загальною площею 11,7 кв.м та 5,5 кв.м відповідно; технічного коридору загальною площею 15,8 кв.м, технічного коридору загальною площею 14,1 кв.м, технічного коридору загальною площею 12,5 кв.м, технічного коридору загальною площею 40,1 кв.м, технічного коридору загальною площею 10,0 кв.м; скасовано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно серії НОМЕР_3, видане 5 січня 2012 року Хмельницьким управлінням житлово-комунального господарства Хмельницького міськвиконкому.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року залишено без змін.

10 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини другої статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини третьої статті 4 Житлового кодексу України, статей 1, 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2012 року і 23 жовтня 2013 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 10 червня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач проінвестував повну вартість спірних приміщень, внаслідок чого набув право власності на них; крім того, спірні нежилі приміщення не відносяться до допоміжних приміщень і не використовуються для обслуговування будинку.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 5 вересня 2012 року касаційний суд, залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що допоміжні приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у спільну сумісну власність співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир;

- в ухвалі від 23 жовтня 2013 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що власники квартир багатоквартирного будинку одночасно з приватизацією квартир набувають права власності на допоміжні приміщення, а тому в Одеської міської ради не було правових підстав для розпорядження спірними нежилими підвальними приміщеннями.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав вважати, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Кін-Так», управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Хмельницьке бюро технічної інвентаризації», про визнання правочинів недійсними, скасування свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко