Провадження № 2/161/3717/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача Петрука І.В.

представника відповідача Опейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 05.06.2014 р. між нею та АТ «Ощадбанк» було укладено договір № 9101702 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи та Договір № 9101802 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи. Відповідно до п. 1.1 Договору № 9101702 вкладник вносить, а банк приймає на вкладний(депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 112285,67 доларів США строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 05 грудня 2015 р. Процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 9,5 % річних. Відповідно до п. 1.1 Договору № 9101802 вкладник вносить, а банк приймає на вкладний(депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 108549,03 доларів США строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 05 грудня 2015 р. Процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 9,5 % річних. Відповідно до п. 3.1 вказаних договорів вкладник має право до закінчення строку дії Договору вилучити з рахунку всю суму депозиту або його частину. Пунктами 3.4.2 Договорів передбачено, що при намірі вилучення з рахунку всієї суми депозиту або його частини до закінчення строку дії Договору. 20.07.2015 р. на виконання зазначених вимог договору вона звернулася письмово до відповідача та повідомила про свій намір разово зняти розміщені нею згідно Договорів № 9101702 та № 9101802 на вклад «Комбінований» кошти та нараховані відсотки у повному обсязі. 24.07.2015 р. нею було отримано відповідь відповідача з якої вбачається, що Банк не може видати належні їй кошти у зв`язку із внесенням змін Цивільного кодексу України - Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов повернення строкових депозитів». Зокрема, ч. 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом зі спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Крім того, у своїй відповіді Банк зазначив, що Постановою Правління НБУ за № 354 від 03.06.2015 р. передбачено, що уповноважені банки зобов`язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Вважає відмову банку у зв`язку з неповернення їй внесених у Банк коштів незаконною та такою, що порушує її права. На даний час заборгованість відповідача перед нею складає 220833,70 доларів США. Просить суд зобов`язати ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» видати готівкою одноразовою операцією через касу банку, у валюті кредиту, належні їй кошти за Договором № 9101702 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи від 05.06.2014 р. та за Договором № 9101802 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи від 05.06.2014 р. у розмірі 220833,70 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що згідно Договорів № 9101702 та № 9101802, укладених 05.06.2014 р. між позивачкою та відповідачем, днем повернення депозитів є 05 грудня 2015 року. Пунктом 4.5 зазначених вище договорів передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання умов Договору, якщо воно відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили, якими є: стихійне лихо, прийняття органами державної влади відповідних актів тощо. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов повернення строкових депозитів» були внесені зміни до Цивільного кодексу України, зокрема до ст. 1060 ЦК України. Так, ч. 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом зі спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Крім того, п. 10 Постанови Правління НБУ за № 354 від 03.06.2015 р. передбачено, що уповноважені банки зобов`язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Із зазначеного вбачається, що позов ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії є безпідставним. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 05.06.2014 р. між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» було укладено договір № 9101702 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи та Договір № 9101802 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи (а.с. 5, 6).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 9101702 (а.с. 5) вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 112285,67 доларів США строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 05 грудня 2015 р.

Процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 9,5 % річних.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 9101802 (а.с. 6) вкладник вносить, а банк приймає на вкладний(депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 108549,03 доларів США строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 05 грудня 2015 р.

Процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 9,5 % річних.

Пунктом. 3.1 вказаних договорів передбачено, що вкладник має право до закінчення строку дії Договору вилучити з рахунку всю суму депозиту або його частину.

Пунктами 3.4.2 Договорів передбачено, що при намірі вилучення з рахунку всієї суми депозиту або його частини до закінчення строку дії Договору

20.07.2015 р. на виконання зазначених вимог договору позивач ОСОБА_1 звернулася письмово до відповідача та повідомила про свій намір разово зняти розміщені нею згідно Договорів № 9101702 та № 9101802 на вклад «Комбінований» кошти та нараховані відсотки у повному обсязі.

Листом № 19-3/1362-3549 від 22.07.2015 р. відповідачем у поверненні грошових коштів ОСОБА_1 було відмовлено, зазначено, що Банк не може видати належні їй кошти у зв`язку із внесенням змін Цивільного кодексу України та встановленням Постановою Правління НБУ за № 354 від 03.06.2015 р. обмежень щодо повернення готівкових грошових коштів в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України (в редакції чинній на день укладання договорів), договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Отже, за змістом наведених норм права зобов`язання банку полягає у виплаті вкладнику грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.
У своєму рішенні Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначає, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом.
Суд, водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини).
Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу ОСОБА_1 , відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.
Так, у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Цей же принцип закріплено і в статті 41 Конституції України.
Однак, в порушення цих норм, позивач позбавлений можливості користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які банк, в порушення вимог договору, відмовляється повернути позивачу.
Посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов повернення строкових депозитів» як на правову підставу відмову видачі ОСОБА_1 належних їй грошових коштів суд вважає безпідставними.

Так, дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов повернення строкових депозитів», який набрав чинності 06 червня 2015 року, були внесені зміни до Цивільного кодексу України, а саме до ст. 1060 ЦК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом зі спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моенту набрання ним чинності.

У зв`язку з цим суд вважає, що для договорів, які були укладені до 06 червня 2015 року та строк дії яких закінчився або закінчується після зазначеної дати, повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих за ним процентів до спливу строку повинно здійснюватися відповідачем на першу вимогу вкладника фізичної особи відповідно до умов договору та норм Цивільного кодексу України, що діяли на час укладення таких договорів.

На даний час заборгованість відповідача перед позивачем складає 220833,70 доларів США, розмір якої відповідачем не оспорюється.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За даною категорію справ позивачі звільнені від сплати судового збору, а тому з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 грн.

На підставі ст.ст. 3, 5, 15, 16, 509, 526, 633, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» видати готівкою одноразовою операцією через касу банку, у валюті кредиту, належні ОСОБА_1 кошти за Договором № 9101702 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи від 05.06.2014 р. та за Договором № 9101802 на вклад «Комбінований» на ім`я фізичної особи від 05.06.2014 р. у розмірі 220833,70 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір в сумі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області С.М. Рудська