Справа №490/2364/15-ц 02.11.2015 02.11.2015 02.11.2015
Провадження №22-ц/784/2543/15
Справа № 490/2364/15-ц
Провадження № 22ц/784/2543/15 Головуючий в 1 інстанції - Мамаєва О.В.
Категорія: 27 Доповідач - Маляренко І.Б.
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Прокопчук Л.М., Темнікової В.І.,

За участю секретаря: Богуславської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 08 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015р. ОСОБА_1 звернувся із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що у листопаді 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ним був укладений договір поруки №640/582-П582, за умовами якого позивач в якості поручителя зобов'язався перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку, передбачені договором кредиту №640/582-П582 від 01.10.2007р.

У лютому 2015 року позивачу стало відомо, що 06.07.2010р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту, пунктом 2.1. якої збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 14% річних до 14,65% річних, а п.2.2 змінено кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором кредиту з 30.09.2032 р. до 30.09.2037р. При цьому позивач не давав згоди на укладення між відповідачами зазначеної Додаткової угоди та на зміну умов договору кредиту.

Договір поруки, укладений між сторонами, не містить умов щодо можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати припиненою поруку за договором поруки № 640/582-П582, укладеним у листопаді 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" , ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 08 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненою поруку за договором поруки №640/582-П582, укладеним у листопаді 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто з ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати по 121,80 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з допущеним судом порушенням норм матеріального та процесуального права .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №640/582-К582, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 90376 доларів США зі сплатою 12,7% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 30.09.2032 року.

У листопаді 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 640/582-П582, згідно з умовами якого поручитель ОСОБА_1 зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачені договором кредиту від 01.10.2007 року.

П. п.2.1.1, 2.1.2 Договору поруки встановлено зміст забезпеченого порукою зобов'язання, його розмір, строк та порядок виконання: повернення кредиту в сумі 86463 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.09.2032р., сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних та комісій у розмірі, в строки та порядку, що визначені договором кредиту.

06.10.2010р. між ПАТ "Укрсоцбанк", який є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №640/582-К582 від 01.10.2007р., якою встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 14,64 % річних та встановлено новий термін повернення кредитної заборгованості за договором - до 30.09.2037 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Пунктом 22 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що збільшення у Додатковій угоді № 1 від 06.07.2010 року, укладеній між ПАТ "Укрсоцбанк", який є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", та ОСОБА_2, процентної ставки за користування кредитними коштами до 14,64 % річних та встановлення нового терміну повернення кредитної заборгованості за договором до 30.09.2037 року є збільшенням обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 654 ЦК зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищезазначене, а також вимоги ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

Суд першої інстанції встановив, що згоди на внесення змін до договору кредиту №640/582-К582 від 01.10.2007 року ОСОБА_1 не надавав.

Вірно визнав суд безпідставним і посилання відповідача на те, що у позовній заяві "Укрсоцбанку" до ОСОБА_1, поданій до Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків, про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором кредиту заборгованість на даний час розрахована із тієї ж процентної ставки, що вказана у договорі кредиту від 01.10.2007р., а також у договорі поруки, а саме, з 14% річних, і термін повернення коштів для позивача залишився незмінним, оскілька дана обставина не спростовує доводів позову.

Що стосується посилання відповідача на наявність у спірному договорі поруки третейського застереження, то як вірно зазначив суд першої інстанції в ухвалі від 16.06.2015 року, згідно з п. 3 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем.

Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом (ст. 17 ЦПК), не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

При цьому сам апелянт, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, не просить суд апеляційної інстанції залишити заяву без розгляду, а просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 08 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: