Справа №: 486/1964/15-ц Провадження № 6/486/83/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Волкової О. І.

при секретарі - Зацепіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської областіподання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2015 року старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває наказ Господарського суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП Укртехсервіс 60682, 82 гривень.

У зв'язку з тим, що боржниця ухиляється від виконання рішення суду державний виконавець просить суд тимчасово обмежити громадяннку України боржницю ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення нею заборгованості.

У судовому засіданні представник відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції подання підтримала та просила тимчасово обмежити у праві виїзду боржниці ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту. Суду пояснила, що зазначений виконавчий документ до неї поступив повторно на підставі якого нею відкрито виконавче провадження 06 лютого 2014 року. Всі виконавчі дії щодо перевірки майнового стану боржниці нею здійснювались протягом 2014 року. У 2015 році нею було здійснено вихід за місцем проживання боржниці, 26.10.2015 року, що підтверджується актом державного виконавця від 26.10.2015 року, але вона пояснити суду не змогла чому відсутні в цьому акті державного виконавця поняті. Окрім того нею зроблено розпорядження 27.10.2015 року про списання коштів з рахунків боржниці, але будь-яких доказів того, що зазначені розпорядження були спрямовані до банків суду надати не може.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції перебуває наказ Господарського суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП Укртехсервіс 60682, 82 гривень (а.с. 5).

06.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП Укртехсервіс 60682,82 гривень (а.с. 6).

Вислухавши доводи державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання старшого державного виконавця задоволенню не підлягає.

Відповідно до Конституції України ст. 33 кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження в виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

З урахуванням того, що національні суди несуть відповідальність за захист прав та, виконуючи положення міжнародного договору Конвенції про захист прав та основних свобод суд застосовує практику Європейського Суду з Прав Людини, звертає увагу на наступне .

Згідно ст.17 ч.1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з Прав Людини ", суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людей і основоположних свобод, та протоколи до неї і практику Європейського Суду , як джерела права.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, як про порушення права, гарантованого статтею Першою протоколу до Конвенції, як про порушення які охоплюють різні аспекти життя людини , один із них включає " приватне життя" права, що захищається статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод передбачено, що:

" 1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

2. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснені цього права інакше ніж згідно із законом і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни , з метою запобігання чи злочинам , для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб."

Відповідно до Закону України „Про виконавче провадження та Закону України" Про державну виконавчу службу" та інструкції "Про вчинення виконавчих дій" державний виконавець має вчинити ряд виконавчих дій при примусовому виконанні судового рішення.

Начальник відділу не вжив усіх передбаченим законом заходів до примусового виконання судового рішення та не зазначив причини невиконання судового рішення (ухиляється чи інші ).

В поданні відсутні будь-які посилання на вжиті заходи державним виконавцем щодо виконання рішення суду які б вказували на вчинення виконавчих дій та відсутні будь-які докази які б вказували на їх проведення з боку держаного виконавця.

Судом встановлено, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до вирішення питання про сплату заборгованості боржником, є необгунтованим та не вмотивованим та в ньому відсутні, будь-які посилання державного виконавця щодо його дій, якіб були логічними та послідовними.

Подання має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань. Державний виконавець повинен зазначити які він вчинив дії, щодо примусового виконання рішення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що державним виконавцем протягом 2015 року на час ухвалення рішення вчинено єдину виконавчу дію вихід за місцем проживання боржниці, яка нею задокументована актом державного виконавця 26.10.2015 року і то, який не містить підписів понятих. Тобто факт виходу за місцем проживання зафіксовано самим же державним виконавцем, що не відповідає вимогам закону. Таку дію державного виконавця суд законною назвати не може, оскільки вона сама по собі не несе ніякого правового висновку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції та матеріали, які до нього додаються не відповідають вимогам Закону України „Про державну виконавчу службу та Закону України „Про виконавче провадження .

Відділ ДВС повинен дотримуватися принципу пропорційності прав і свобод кожної сторони виконавчого провадження, які можуть бути обмежені тією мірою (пропорційності інтересів, тобто справедливого балансу) та в законний спосіб, які необхідні для забезпечення прав і свобод учасників виконавчого провадження.

Суд відмовляючи в задоволені подання, запобігає зловживанню непоодиноким випадкам, коли при неналежному виконанні вчинених виконавчих дій, та не в повній мірі їх вичерпано, державним виконавцем при виконанні судових рішень, в супереч вимогам Конституції України не виокремлює ті аспекти поваги до приватного, сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції, захист яких гарантовано Конвенції про захист прав та основних свобод.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навела жодного доказу, який, би вказував на те, що боржниці відомо про відкриття виконавчого провадження в даній справі та про хід його виконання, окрім того державний виконавець не навів доказів про те, що ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон.

Разом з тим, відомості про те чи є у боржниці майно, на яке можливо звернути стягнення за місцем її проживання з метою виконання рішення, та яким саме чином вона ухиляється від виконання рішення суду матеріали подання не містять, окрім того державним виконавцем протягом 2014-2015 рр., тобто з моменту відкриття провадження не встановлено, хто ж разом із боржницею зареєстрований та проживає за місцем її реєстраціії.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод, 6 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 208-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3