У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 липня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) народилася дочка ОСОБА_4 У 1998 році шлюб було розірвано. У 2013 році дочка вступила до Національного університету харчових технологій на денну комерційну форму навчання, вартість навчання в якому складає 12 500 грн на рік, крім цього, дочка проживає в гуртожитку, за який сплачується 1 450 грн на рік. Термін навчання - до 30 червня 2017 року. Відповідач не бере участі у витратах на навчання та проживання в гуртожитку їхньої дочки, у зв'язку із чим позивач звернулася до суду з указаним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 яка продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання останньої, чи до досягнення дитиною двадцятитрирічного віку, - з урахуванням того, яка із зазначених обставин настане першою. Також просила стягнути з відповідача на свою користь Ѕ частини додаткових витрат з оплати навчання у вищому навчальному закладі з 01 вересня 2013 року до 30 червня 2014 року в розмірі 6 250 грн та Ѕ частини додаткових витрат за проживання дочки в гуртожитку в сумі 725 грн.

Крім цього, позивач просила стягувати з відповідача на її користь Ѕ частини додаткових витрат з оплати за навчання їх спільної дитини, які будуть проведені нею за час навчання з вересня 2014 року до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею 23-річного віку.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 липня 2014 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України).

Згідно з абзацом третім пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Керуючись наявними у справі доказами та враховуючи, що ОСОБА_4 повністю підтримала позов, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач порушуючи питання про стягнення аліментів на користь повнолітньої дочки, яка навчається та знаходиться на її утриманні, діяла в межах норми статті 199 СК України.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак