Справа № 517/608/15-ц
Провадження № 2/517/433/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря Мельниченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Фрунзівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Фрунзівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Фрунзівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Даний позов мотивований тим, що 01 жовтня 2014 року померла мати позивачки ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку.

На думку позивача, вона пропустила шестимісячний термін звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини з поважних причин, оскільки неправильно розуміла порядок спадкування бо вважала, що до нотаріуса необхідно звертатися після спливу вказаного строку, наявність у спадкоємця документів на майно є прийняттям спадщини, а у її володінні з дня смерті спадкодавця і по теперішній час перебуває оригінал державного акта.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 22, 27).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності і зазначає, що померла мати залишила на його користь окремий заповіт щодо іншої земельної ділянки і тому він не має заперечень проти задоволення позову його сестри, у якої мати проживала на протязі останніх років до дня своєї смерті, оскільки він не заявляє своїх прав на земельну ділянку, яку їй заповідала мати (а.с. 20).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, у якій просить розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги визнає (а.с. 26).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року в м. Одеса померла мати позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 391294 від 02 жовтня 2014 року (а.с. 5).

ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 5, 4312 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0398, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив № 21, ділянка № 4 (за межами населеного пункту), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 171595, виданого 21 листопада 2012 року Фрунзівською районної державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01200 (а.с. 6).

Після своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0196287 виданий КСП «Перемога» Фрунзівського району Одеської області від 19 серпня 1996 року на підставі рішення Фрунзівської адміністрації від 19 серпня 1996 р. № 326/96 розміром 8,77 в умовно кадастрових гектарах заповіла своїй дочці ОСОБА_5 (а.с. 8).

У свідоцтві про народження ОСОБА_6, виданому на підставі відповідного запису за № 76 складеного 03 вересня 1963 року Перехрестівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, її матірю вказана ОСОБА_4 (а.с 9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, виданому 05 грудня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби головного управління юстиції в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_5 після реєстрації її шлюбу з ОСОБА_7 згідно актового запису № 453 складеного 23 червня 1984 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Зазначено також, що вказаний шлюб був розірваний відповідним актовим записом № 252 складеним 26 серпня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого на підставі актового запису за № 276 складеного 22 липня 2006 року третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 (а.с 12).

Як вбачається з листа Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 24.06.2015 року № 441/01-16, адресованого на адресу суду заповіти щодо майна спадкодавця не посвідчувалися, спадкова справа після її смерті не відкривалася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 25).

Твердження позивача про те, що вона пропустила шестимісячний термін звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини з поважних причин, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та визнаються судом поважними, оскільки судом враховано, що вона постійно проживає поза межами Фрунзівського району, а саме в м. Одеса та вважала, що наявність у спадкоємця документів на майно є прийняттям спадщини, а у її володінні з дня смерті спадкодавця і по теперішній час перебуває оригінал вказаного вище державного акта.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття ним спадщини.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За вищевказаних обставин суд вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він був пропущений з поважних причин та позивач юридично не прийняла спадщину, що порушує її права та законні інтереси, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати суд вважає за доцільне залишити за позивачем.

Керуючись статтями 1268, 1270, 1272 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, яка народилась 23 серпня 1963 року в селі Бирносове Фрунзівського району Одеської області, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 на три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: