Справа № 565/232/15-ц
У Х В А Л А

08 липня 2015 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду заяву позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури,

в с т а н о в и в :

До суду ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення доказів шляхом виклику та допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Заява обґрунтовується тим, що показання свідків у цивільній справі підтвердили б причинення позивачу моральних страждань. Допит свідків у подальшому, а саме із серпня 2015р. стане ускладненим, так як зазначені свідки по сімейних обставинах та робочих питаннях будуть відсутні в Рівненській області.

В судовому засіданні позивач підтримала свою заяву про забезпечення доказів.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення доказів шляхом виклику та допиту свідків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такої заяви.

Виходячи з наведених обставин у позовній заяві на підтвердження позовних вимог, судом не встановлено, що позивач покликалася б на показання цих свідків, як на докази, що доводять обставини позову.

При розгляді заяви не встановлено, що подання необхідних доказів позивачем було ускладнене чи неможливе.

За своєю суттю заява позивача, іменована як заява про забезпечення доказів, є фактично заявою про виклик свідка, оскільки не вбачається жодних обставин, що вказували б на те, що допит таких свідків міг стати неможливим або ускладненим. Покликання на перебування свідків за межами Рівненської області із серпня 2015р. не є такою обставиною, що викликає вжиття заходів забезпечення доказів.

При розгляді цієї заяви видно, що позивач, вважаючи, що вже минув строк для подачі заяви про виклик свідків відповідно до ст.136 ЦПК, оскільки почато розгляд справи по суті, вирішила здійснити виклик до суду свідків шляхом подачі заяви про забезпечення доказів.

Однак, такі обставини не можуть бути підставою для вжиття судом заходів для забезпечення доказів, оскільки не свідчать про неможливість або складнощі в поданні позивачем доказів, і в суді позивачем не доведено наявності передбачених в процесуальному законі підстав для забезпечення доказів у даній справі шляхом допиту свідків.

Тому, заяву про забезпечення доказів слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 133-135, 208-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити повністю в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, за безпідставністю.

Ухвала окремому від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

С у д д я :