Провадження № 2/263/2057/2015

У Х В А Л А
01 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Степанової С.В., при секретарі Соколової О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання договору іпотеки недійним,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним.
22.05.2015 року до суду ОСОБА_1 надано заяву про забезпечення позову, в якій остання зазначила, що 21.05.2013 року в забезпечення виконання зобовязань позивача за договором позики від 21.05.2013 року, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки була квартира, яка знаходилася за адресою: місто Маріуполь, бул. ШевченкоАДРЕСА_1, та належить позивачу на праві приватної власності. У звязку з розглядом позову про визнання договору іпотеки недійним, просила суд у якості забезпечення позову заборонити іпотекодержателю ОСОБА_4 вчиняти дії, повязані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику сторін у судове засідання.
Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.
Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 22.05.2015 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки було наявне рішення суду, яке набрало законної сили, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру № 53, в будинку 305, по бул. Шевченко, в м. Маріуполі, Донецької області.
Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.06.2015 року було скасовано ухвалу першої інстанції у звязку із тим, що до суду апеляційної інстанції було подано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року, якою було призупинено дію рішення суду, який було звернено стягнення на предмет іпотеку, а саме вказану вище квартиру.
На час розгляду заяви про забезпечення позову, такої ухвали позивач не надавала, але оскільки суд апеляційної інстанції повернув справу на новий розгляд та на даний час суду відомо про існування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року, якою виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2015 року та ухвала апеляційного суду Донецької області від 28.04.2015 року були зупинені до закінчення касаційного провадження у справі, тому накладення по даній справі арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: місто Маріуполь, бул. ШевченкоАДРЕСА_1, не буде перешкоджати виконанню вказаних рішень та заяву про забезпечення позову суд задовольняє частково, оскільки вважає, що накладення арешту буде достатнім заходом для заборони відчуження нерухомого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.
Накласти арешт на належну ОСОБА_1 квартиру № 53, що знаходиться у будинку 305 по бул. Шевченко у місті Маріуполі Донецької області, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суддя С.В. Степанова