ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/171/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Радченко Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві СИДОРЕНКО Р.Г., суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця ОСОБА_2 в порядку ст. 383 ЦПК України звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві СИДОРЕНКО Р.Г. Мотивуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем у порушення вимог ч.1 ст. 24, ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2015 року по виконанню виконавчого листа № 2-5561/12, виданого 14 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 заборгованості в загальній сумі 461 210 грн. 00 коп., оскільки стягувачем порушений строк його звернення до виконання. Так, рішення суду набуло чинності 23 квітня 2014 року, вказаний виконавчий лист виданий 14 травня 2014 року, а звернуто його до виконання - Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві лише 28 квітня 2015 року при граничному строку зверення до виконання - 23 квітня 2015 року. При цьому, питання про поновлення пропущеного строку судом не вирішувалось. Відповідно, державний виконавець всупереч ч.1 ст. 24, ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження, проте мав би на підставі ч.1 ст. 24 вказаного Закону відмовити у його прийнятті.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5, діюча на підставі довіреності від 30 червня 2015 року (а.с.11), скаргу підтримала з тих же підстав та просила її задовольнити, тим самим, поновивши права скаржника в межах виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Харченко О.С., діюча на підставі довіреності від 16 червня 2015 року (а.с.12) скаргу не визнала, просила відмовити у її задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог; надавши до суду матеріали виконавчого провадження.

Вислухавши скаржника, державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві СИДОРЕНКО Р.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2015 року по виконанню виконавчого листа № 2-5561/12, виданого 14 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в загальній сумі 461 210 грн. 00 коп. на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2012 року, яке набуло чинності 23 квітня 2014 року, з граничним строком пред»явлення виконавчого листа до виконання - 23 квітня 2015 року (а.с.14-15).

При цьому, стягувач попередньо звертався до ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві із заявою від 18 березня 2015 року про примусове виконання рішення суду (а.с.18), проте йому у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з процесуальних підстав.

Так, рішення суду набуло чинності 23 квітня 2014 року, відповідно, граничний строк пред»явлення виконавчого документа до виконання - 23 квітня 2015 року, а звернуто його до виконання 18 березня 2015 року, що підтверджується постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві від 20 березня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (а.с.18), а тому стягувачем строк звернення виконавчого документа до виконання не пропущений.

Відповідно, підстав для застовування державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві ч.1 ст. 24, ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, не було.

Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову (ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

За таких підстав, державний виконавець, прийнявши рішення відкриття виконавчого провадження, діяв у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» й правомірно виніс оскаржувану постанову від 29 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувач у строки, визначені Законом звернувся до державного виконавця із заявою від 18 березня 2015 року про примусове виконання рішення суду (а.с.18).

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Не є принциповим до якого відділу державної виконавчої служби подано стягувачем заяву про примусове виконання рішення суду, головне - вказана заява була подана й у строки, визначені Законом.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.11 вказаного Закону).

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і суд вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.ст. 88, 388 ЦПК України.

Судові витрати, пов"язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. За таких підста, зі скаржника підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387, 388 ЦПК України, ст.ст. 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

У задововоленні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві СИДОРЕНКО Р.Г., відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Коренюк А.М.