Провадження № 2-о/331/61/15
ЄУН 331/3992/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В

за участю секретаря Рухлової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Леоєвич зацікавлена особа ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про встановлення факту належності документа,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Леоєвич звернувся до суду із заявою, в якої вказує на те, що 28 травня 1955 року він, ОСОБА_1 Леоєвич народився у м. Орджонікідзе Республіка Грузія (колишня Грузинська Радянська Советська Республіка), є громадянином України, та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у місці Запоріжжя, що підтверджується паспортом серії СЮ 380945 виданим Жовтневім РО у місті Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області 22.04.2015 р.

Трудову діяльність почав 03.12.1971 року, робітником Мареліської фабрики гнутих меблів (ГРСР) відповідно до чого, 18 грудня 1971 року була оформлена трудова книжка. При оформленні трудової книжки, допустили помилку у імені по батькові, вказавши замість:

ЛЕОЄВИЧ - «ЛЕВАНОВИЧ».

Пізніше, коли заявник переїхав до України у грудні 2004 року, 10.05.2005 року була заведена нова трудова книжка АВ № 228147 (на український та російській мові відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка унеможливлювала подальше ведення трудової книжки на грузинській мові).

В новій трудовій книжки, ім'я по батькові, вже вказано правильно: «ЛЕОЄВИЧ».

Після досягнення 60 років (28.05.2015 року) заявник почав збирати документи для оформлення пенсії, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя повідомили заявника про те що, в призначенні пенсії йому буде відмовлено, оскільки, в першій трудовій книжці оформленої 18 грудня 1971 року (ГРСР) було зроблено помилку імені по батькові замість: «ЛЕОЄВИЧ - «ЛЕВАНОВИЧ».

Враховуючи те що, ГРСР як і Мареліська фабрика гнутих меблів вже не існує і не має правонаступників, виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту належності документа (трудової книжки).

Крім цього,виправити помилку на теперішньому місці роботи, відповідно до п. 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, де передбачено що: зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів... не можливо, оскільки: в Україні заведена вже нова трудова книжка, офіційно ім'я по батькові не змінювалося, а була зроблена помилка у написанні в старій трудовій книжці, а саме тому не має ніякого документа на підставі чого можливо б було здійснити запис зараз, та виправити помилку. Тим більш, на грузинській мові.

Крім цього, вказана Інструкція не розповсюджується на юрисдикцію Грузинської Радянської Советської Республіка (Грузія), де існувала у 1971 році «Мареліська фабрика гнутих меблів».

Помилка при написанні по батькові в трудовій книжці позбавляє заявника можливості підтвердити трудовий стаж для отримання пенсії, тому є необхідність встановити факт належності вказаного документа на підставі рішення суду, оскільки іншим шляхом виправити помилку на теперішній час неможливо.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт про те, що трудова книжка без номера, видана 18 грудня 1971 року з Мареліською фабрикою гнутих меблів на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, належить ОСОБА_1 Леоєвичу ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживай

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні:

Трудовою книжкою на імя ОСОБА_1 (28.05.1955 р.н.), дата заповнення 8 грудня 1971 року та письмовим перкладом вказаної трудової книжки з грузинської на українську мову, здійсненим бюро перекладів Аліф (а.с.6 -17)

Військовим квитком на ім'я ОСОБА_1 Леоєвича НЗ № 3009879 виданого 21.10.1974 року, який підтверджує те що, заявник був призваний до лав Радянської армії, після звільнення з роботи на «Мареліській фабриці гнутих меблів», (наступного дня після призову) 22 жовтня 19 року, що співпадає з записами по датам у трудовій книжці та військовому квітку (а.с.18-23).

Новою трудовою книжкою (виданою 10.05.2005 року) та трудовим договором між працівником та фізичною собою підприємцем (від 10.05.2005 року), де продовжено трудову діяльність заявника у травні 2005 року на посаді «водія», як і у старій трудовій книжці, після звільнення з роботи на попередньому місці роботи у грудні 2004 року, вже після того як заявник переїхав з Грузії до України. Що співпадає з записами по датам у старій та новій трудовій книжці (а.с.24).

Паспортом громадянина України з датою народження та місцем де народився заявник: 28 травня 1955 року у місці Орджонікідзе Республіка Грузія, що повністю співпадає с датою та місцем народження у старій та новій трудовій книжці (а.с.4,5).

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення для можливості здійснення в повній мірі його прав власника.

На підставі статті 256 ч. 1 п. 6, 257,258 ЦПК України, керуючись статтями 11 ч. 1, 60, 212, 213 215, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 Леоєвича задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Леоєвичу , ІНФОРМАЦІЯ_2, трудової книжки без номера виданої 18.12.1971 року , Мареліською фабрикою гнутих меблів на ім»я ОСОБА_1,.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

СУДДЯ: М.В. Антоненко