Провадження №2-зз/521/119/15
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20 жовтня 2015 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про захист права на свободу пересування та скасування заходів щодо забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про захист права на свободу пересування та скасування заходів щодо забезпечення позову.

Як встановлює ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту даної норми, звернення особи до суду повинне відповідати певним вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Однак дослідивши відповідні матеріали суд виявив, що дана заява подана без додержання певних вимог закону, а саме: не визначений відповідач; не визначена ціна позову згідно ст. 80 ЦПК України; відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, не вказано на наявність підстав для звільнення від доказування; відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як свідчать матеріали заяви, ОСОБА_1 просить суд забезпечити конституційні права особи на працю та свободу пересування, в тому числі шляхом скасування ухвали Вугледарського міського суду Донецької області від 21 січня 2011 року про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись при цьому на ст. 154 ЦПК України.

Згідно положень ст. 154 ч.ч.3,5 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Окрім того, як регламентує ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ігноруючи дані норми закону, матеріали заяви свідчать, що заявник не звертався в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, що відновив свою діяльність з 26 травня 2015 року за адресою: Донецька область, місто Артемівськ, вулиця Леніна, 10.

Як встановлює ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, суддя вбачає, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням заявникові строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про захист права на свободу пересування та скасування заходів щодо забезпечення позову залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків впродовж пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Розяснити заявникові, що у разі, якщо заявник не усуне недоліки, встановлені ухвалою суду, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: