Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1937/15 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Боєвої В.В.

Каракуші К.В.,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2012 року у справі за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "МТМ" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньою приєднані до теплових мережу Концерну "МТМ".

У період з січня 2009 року по грудень 2009 року концерну надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на загальну суму 974 грн. 60 коп.

Станом на 21.12.2011 року відповідачі за вказаний період жодної оплати не здійснили. Сума заборгованості складає 974 грн. 60 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути солідарно з відповідачів боргу в сумі 974 грн. 60 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2012 року провадження у справі за позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "МТМ" в частині вимог про стягнення заборгованості із ОСОБА_5 закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Концерну "Міські теплові мережі" заборгованість з оплати централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2009 року по грудень 2009 року в сумі 300 грн. 98 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 188 грн. 20 коп., а всього стягнуто 489 грн. 18 коп.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, скаржник указувала на те, що вказане рішення безпосередньо впливає на її права.

Задовольняючи частково позов Концерну „МТМ" та стягуючи заборгованість лише за період з жовтня 2009 року по грудень 2009 року включно в сумі 300,98 грн., суд першої інстанції виходив з того, що до жовтня 2009 року ОСОБА_4 не користувався квартирою, яка перебувала у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6, тому стягнув заборгованість з відповідача ОСОБА_4 за період з моменту усунення для нього перешкод у користуванні квартирою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2008р., визнано недійсним правочин, який відбувся 30.07.2004 року при „обміні"-„даруванні"- купівлі-продажу" квартири АДРЕСА_1 і саме з вказаної дати ОСОБА_4 повинен відповідати перед Концерном „МТМ".

Між тим з матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2008р., яке набрало законної сили 08.07.2008р., за ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 було визнано право користування квартирою АДРЕСА_1.

Проте скористатись своїм правом на реєстрацію в цій квартирі та вселення в неї ОСОБА_4 не міг, оскільки вона продовжувала залишатись зареєстрованою на праві власності за ОСОБА_3 і ОСОБА_6, а ОП ЗМБТІ відмовляло в скасуванні реєстрації права власності у зв'язку з тим, що в зазначеному судовому рішенні було вказано про повернення сторін у первісний стан, але не зазначено конкретно про скасування цієї реєстрації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2009 року про роз'яснення вказаного рішення, яка набрала законної сили 23.09.2009р., було роз'яснено, що повернення сторін у первісний стан, зокрема включає в себе скасування ОП ЗМБТІ реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та поновлення реєстрації на цю квартиру за територіальною громадою в особі Запорізької міської ради.

Тільки з часу набрання чинності вказаною ухвалою 23.09.2009р. стало можливим припинення права власності на спірну квартиру за іншими особами та фактичний перехід її у володіння ОСОБА_4

Тому суд обґрунтовано визнав, що з часу настання фактичної можливості у ОСОБА_4 користуватись спірною квартирою, настав і його обов'язок сплачувати надані позивачем послуги з централізованого опалення, тобто з жовтня 2009 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що судом не взято до уваги низку рішень суду які встановлюють, що ОСОБА_4 фактично ніколи не припиняв користуватися квартирою АДРЕСА_1 не є предметом розгляду в межах даної справи і не стосуються правовідносин ОСОБА_4 з Концерном „МТМ", а є спірним питанням у правовідносинах ОСОБА_3 з ОСОБА_4

З апеляційної скарги вбачається, що інші доводи не мають належного обґрунтування у чому полягає порушення вимог матеріального і процесуального права, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: