Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 28 жовтня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Гвоздика П.О., суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Остапчука Д.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності, за касаційною скаргою Приватного агропромислового підприємства «Перемога» на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 09 квітня 2015 року, в с т а н о в и л а: У травні 2012 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що вона працювала спеціалістом колгоспу «Перемога», у зв'язку з чим їй рішенням правління колгоспу у 1986 році виділена у користування квартира АДРЕСА_1, якою вона користується по даний час. У березні 1997 року колгосп «Перемога» реорганізовано у Спілку власників паїв села Довжанка, яка стала правонаступником колгоспу. 13 вересня 2005 року Спілка власників паїв села Довжанка виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Посилаючись на те, що вона добросовісно та відкрито володіє зазначеною квартирою більше 10 років, у порядку ст. 344 ЦК України <nau://ukr/435-15|st344> просила визнати за нею право власності на квартиру за набувальною давністю.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 6 на другому поверсі, загальною площею 51,4 кв. м, житловою площею 29,9 кв. м, допоміжною площею 21,5 кв. м, яка знаходиться у будинку АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПрАП «Перемога» оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто із ПрАП «Перемога» на користь держави судовий збір у розмірі 121 гривня 80 копійок. У касаційній скарзі ПрАП «Перемога» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 01 січня 1986 року по теперішній час проживає в АДРЕСА_1, яка виділена їй у користування на підставі рішення правління колгоспу «Перемога» у 1986 році. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843390/ed_2014_07_24/pravo1/T030435.html?pravo=1> особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України <nau://ukr/435-15> правила ст. 344 ЦК України <nau://ukr/435-15|st344> про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Встановивши, що позивач більше 10 років користується спірним майном, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на квартирі АДРЕСА_2 за набувальною власністю. Врахувавши, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 01 грудня 2014 року встановлено недоведеність правомірного набуття ПрАП «Перемога» спірного будинку, у зв'язку з чим зобов'язано передати його до комунальної власності територіальної громади села, спірний будинок не перебуває і не перебував у правомірному володінні ПрАП «Перемога», на час розгляду справи в апеляційному порядку останнє не є власником чи балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 Тернопільської області, а тому вирішенням спору про визнання за позивачем права власності на квартиру № 6 у вказаному будинку за набувальною давністю не порушує прав, свобод чи інтересів підприємства, апеляційний суд обґрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без змін. Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом оцінки, і висновків суду не спростовують. Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального й матеріального права, а тому передбачених ст. 338 ЦПК України підстав для його скасування не вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу Приватного агропромислового підприємства «Перемога» відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко Д.О. Остапчук