_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6314/15-ц
Провадження № 2/520/3421/15
УХВАЛА

про залишення позовних вимог без розгляду

28.09.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна, Державного Підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати заробіток, моральну шкоду та інші вимоги у сфері трудових правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В :

05.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив:

1) визнати такими, що вступили у законну силу рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.10.1987 року і від 15.03.2007 року і постановити додаткові рішення, якими зобовязати ДП «Іллічівський морський торговельний порт» виключити із трудової книжки позивача запис № 22, вчинений на підставі підробленого наказу № 257/л; видати наказ про розірвання, на підставі ст. 38 КЗпП України, трудового договору від 06.07.1984 року стосовно роботи позивача на посаді старшого стивідора; видати позивачу трудову книжку із записами, що відповідають вимогам.

2) відшкодувати позивачу заробіток у розмірі 1 233 188,91 грн., втрачений в наслідок незаконного відсторонення від праці і невиконання судових рішень від 05.10.1987 року і від 15.03.2007 року, що вступили у законну силу, а також моральну шкоду у розмірі 1 233 000 грн. /а всього 2 466 188,91 грн./ за рахунок коштів державного бюджету та коштів ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

3) час, протягом якого позивач не працював, у зв'язку із незаконним відстороненням від роботи, зарахувати в загальний трудовий стаж та стаж роботи за спеціальністю.

Ухвалою від 08.05.2015 року провадження по справі відкрито.

21.09.2015 року позивач надав заяву вх. № 37504 про зміну позовних вимог, в якій просить зняти з розгляду вимоги стосовно визнання таким, що вступило у законну силу неіснуюче рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.10.1987 року, та виключення з трудової книжки ОСОБА_1 запису, вчиненого на підставі підробленого наказу № 254/л, який у ній не зазначений. Додатково просить врахувати вимогу щодо розірвання трудового договору від 06.07.1984 року на підставі ст. 38 КЗпП /у зв'язку із виходом на пенсію/.

У судовому засіданні 25.09.2015 року позивач ОСОБА_1 підтримав надану 21.09.2015 року заяву вх. № 37504 про зміну позовних вимог, при цьому зазначив, що при предявленні первісних вимог до суду 05.05.2015 року помилково вказав дату рішення від 05.10.1987 року, яке просив визнати таким, що вступило у законну силу. Зазначив також, що судом помилково було вказано його вимогу щодо виключення із трудової книжки позивача запис № 22, вчинений на підставі підробленого наказу № 254/л. Оскільки, запису у трудовій книжні на підставі наказу № 254/л не існує, а є запис на підставі наказу № 257/л. У зв'язку із чим, позивач і надав свою заяву про зміну позовних вимог, та після зясування вказаних обставин підтримав всі заявлені вимоги.

25.09.2015 року у судовому засіданні суд перейшов до розгляду спору по суті. Так, у стадії пояснень, позивач зазначив, що на розгляді у даному провадженні залишає позовні вимоги у редакції з урахуванням заяви вх. № 37504 від 21.09.2015 року. Також зазначив, що сума, яку він просить відшкодувати як заробіток у розмірі 1 233 188,91 грн., втрачений внаслідок незаконного відсторонення від праці і невиконання судових рішень від 06.10.1987 року і від 15.03.2007 року, що вступили у законну силу, а також моральну шкоду у розмірі 1 233 000 грн. /а всього 2 466 188,91 грн./ за рахунок коштів державного бюджету та коштів ДП «Іллічівський морський торговельний порт», фактично менше зазначеної в позові суми, але позивач підтримує вимоги і у цій частині.

Як на підставу своїх вимог позивач посилався на ст. 1176 ЦК України та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року.

У судовому засіданні 25.09.2015 року судом у стадії дослідження доказів було оголошено перерву до 28.09.2015 року, у зв'язку із поганим самопочуттям позивача ОСОБА_1, який просив надати йому час для звернення до медичного закладу.

До судового засідання, призначеного на 28.09.2015 року, позивач ОСОБА_1 не з'явився, медичної довідки про стан здоров'я не надав. Однак, до канцелярії суду 28.09.2015 року надійшла заява вх. № 38428, в якій позивач просить залишити без розгляду позовні вимоги, які на думку позивача підлягають розгляду у рамках справи № 520/842/14-ц та справи № 520/12455/15-ц. Оскільки, матеріали даної справи повністю відносяться до предмету доказування по вимогам про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями робітників прокуратури та суду, в звязку з чим позивач просить передати справу судді Реві С.В. для розгляду у якості письмових доказів по справі № 520/12455/15-ц. Щодо заяви від 21.09.2015 року просить передати її згідно ч.ч. 2,3 ст. 11-1 ЦПК України до розподілу в АСДС, так як наполягає на прийняття її в новому провадженні разом з позовом від 18.03.1987 року.

Представник Державного Підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вислухавши представника ДП «Іллічівський морський торговельний порт» ОСОБА_2, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про залишення позовних вимог без розгляду.

При цьому суд зазначає, що вимога позивача щодо передачі матеріалів справи судді Реві С.В. у якості письмових доказів по справі № 520/12455/15-ц, не підлягає задоволенню, оскільки вказана вимога не передбачена діючим процесуальним законодавством.

Крім того, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, вимога позивача стосовно передачі в АСДС для реєстрації і розподілу згідно ч.ч. 2,3 ст. 11-1 ЦПК України його заяви від 21.09.2015 року, оскільки, по-перше, вказана дія не передбачена діючим ЦПК, та по-друге, для позивача не існує перешкод для звернення до суду із новою заявою будь-якого характеру та змісту, яка буде зареєстрована та розподілена згідно ч.ч. 2,3 ст. 11-1 ЦПК України в новому провадженні.

Керуючись ст. 207 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Державного Підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати заробіток, моральну шкоду та інші вимоги у сфері трудових правовідносин, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, та в 5-дениий строк з дня отримання копії ухвали особами, які не були присутні при розгляді справи.

Суддя Васильків О. В.