Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/240/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого-судді: Михальченко Ю.В.

При секретарях: Терезюк С.А, ОСОБА_1,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, третя особа: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області про повернення та вилучення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області про повернення та вилучення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету, вказуючи, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999і нвалід війни І групи ОСОБА_4 був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на пільгових умовах транспортним засобом ЗАЗ 11028.

Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства-постачальника автомобілів для інвалідів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС №311735 від 14.05.2003 року, транспортний засіб М ЗАЗ 11028, колір зелений, номер кузову Y6D5033, виготовлений ЗАТ з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод", вартістю 15704,30 грн., отриманий Головним управлінням для ОСОБА_5.

08.05.2003 ОСОБА_4 письмово звернувся до Головного управління про видачу транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, якому роз'яснено вимоги Порядку, що підтверджується відповідним зобов'язанням. На підставі заяви ОСОБА_4, рішенням колегії Головного управління інваліду видано довідку про реєстрацію автомобіля.

15.08.2014 на адресу Головного управління надіслано лист-повідомлення управління праці та соціального захисту населення Звенигородської райдержадаміністрації Черкаської області щодо смерті інваліда. 22.10.2014 направлено листа члену сім'ї померлого інваліда дружині ОСОБА_3 з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 помер, а член сім'ї померлого інваліда ОСОБА_3 не звернулася з заявою щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 16 Порядку, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління.

Просять вилучити у ОСОБА_3 транспортний засіб ЗАЗ 11028, колір зелений, номер кузову Y6D5033, виготовлений ЗАТ з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод", вартістю 15704,30 грн., та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в повному обсязі. Зазначила, що їй не відомо, де в даний час знаходить автомобіль, ще при житті чоловік його розбив та продав, чи подарував, вона і сама не знає. В її користування даний автомобіль, ні при житті чоловіка, ні після його смерті не перебував.

Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999 інвалід війни І групи ОСОБА_4 був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації за рахунок коштів державного бюджету транспортним засобом ЗАЗ 11028. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС №311735 від 14.05.2003 року, транспортний засіб М ЗАЗ 11028, колір зелений, номер кузову Y6D5033, виготовлений ЗАТ з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод", вартістю 15704,30 грн., отриманий Головним управлінням для ОСОБА_5.

08.05.2003 ОСОБА_4 письмово звернувся до Головного управління про видачу транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, якому роз'яснено вимоги Порядку, що підтверджується відповідним зобов'язанням. На підставі заяви ОСОБА_4, рішенням колегії Головного управління інваліду видано довідку про реєстрацію автомобіля.

15.08.2014 на адресу Головного управління надіслано лист-повідомлення управління праці та соціального захисту населення Звенигородської райдержадаміністрації Черкаської області щодо смерті інваліда. 22.10.2014 направлено листа члену сім'ї померлого інваліда дружині ОСОБА_3 з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль, але автомобіль не повернуто.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Розглянувши справу, суд прийшов до переконання, що відповідач жодним чином права позивача не порушив.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту.

Відповідно до п. 16 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (далі по тексту Порядок), затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту.

Щодо процедури вилучення, то у Порядку зазначено, що автомобіль отриманий інвалідом вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Отже, для процедури вилучення автомобіля необхідною умовою є наявність рішення суду, яке ухвалюється при розгляді цивільної чи адміністративної справи за позовом фізичної чи юридичної особи до особи, яка порушила її права, тобто між позивачем та відповідачем існує спір.

Проаналізувавши дані норми, суд прийшов до висновку що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження перебування спірного автомобіля в користуванні відповідачки. Прямого обовязку членів сімї, які на час смерті інваліда проживали та були зареєстровані за місцем постійного його проживання повернути автомобіль після смерті інваліда зазначеним Порядком не передбачено.

Разом з тим, суд бере до уваги те, про що зазначено в п. 2 Порядку, а саме, що:

фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, здійснюється, крім іншого, для інших інвалідів за рахунок коштів, передбачених на цю мету у державному бюджеті, та інших не заборонених законодавством джерел;

закупівля робіт і послуг з виготовлення і поставки автомобілів за рахунок державних коштів здійснюється Фондом соціального захисту інвалідів та Фондом соціального страхування відповідно до законодавства;

оплату робіт з виготовлення і поставки автомобілів здійснює Фонд соціального захисту інвалідів та Фонд соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Аналізуючи дану норму Порядку, суд вважає, що всі дії повязанні з наданням інваліду автомобіля, з процедурою його вилучення повинно здійснюватись уповноваженими на те органами соціального захисту інвалідів чи соціального страхування, за кошти державного бюджету. І в будь-якому випадку, це не обовязок членів сімї померлого інваліда вживати заходи щодо повернення автомобіля.

Зважаючи на те, що обовязку у відповідача повертати автомобіль не має, приймаючи до уваги висновок суду з приводу того, що всі дії щодо надання автомобіля інвалідам та його повернення повинні вчинятись Управлінням, та те, що відповідач не чинить перешкоди Управлінню у повернені даного автомобіля, оскільки він не перебуває в її користуванні, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5,8,10,11,57,60,61,209,212,213,215,216,218 ЦПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 «Порядком забезпечення автомобілями», суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, третя особа: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області про повернення та вилучення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.209 п.3 ЦПК України повний текст рішення виготовлено 23 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ю.В.Михальченко