Справа № 367/6234/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із позовом,відповідно до якого зазначили,що Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 борг за договором позики від 30.07.2009 року у сумі 20 867 752,12 грн. та судові витрати у сумі 8 867,40 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 17.01.2014 р. Було відкрите ВП № 41489033 та ВП № 41489222 з виконання виконавчого листа № 1013/7863/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області 18 грудня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за договором позики від 30.07.2009 року у сумі 20 867 752,12 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судових витрат у сумі 8 867,40 грн.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконав рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року, і не сплатив позивачам основний борг в сумі 20 867 752,12 грн. та судові витрати в сумі 8 867,40 грн., а всього - 20 876 619,50 грн.

Позивачі,посилаючись на ст.. 625 ЦК України зазначили,що за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов'язання.

Індекс інфляційних втрат у період з 27.11.2013 р. до 01.07.2015 року становить 15 840 230,34 грн.

3% річних від простроченої суми у період з 27.11.2013 р. до 01.07.2015 р. становить 998 645,96 грн.

Крім того зазначили, що за договором позики відповідач отримав суму позики в розмірі 2 300 000 дол. США і повинен був її повернути до 23.10.2009 р. у національній валюті на за курсом НБУ на дату їх фактичного повернення.

Тобто інфляційні втрати слід також порахувати за період з 24.10.2009 р. по день, що передував даті набрання законної сили рішенням суду про стягнення коштів - 25.11.2013 р. При цьому, слід виходити із суми заборгованості, яка дорівнює еквіваленту 2 300 000,00 доларів СІ1ІА за курсом НБУ станом на 24.10.2009 р. (8,005 грн./дол. США) зокрема це 18 411 500, 00 грн.

Отже, індекс інфляційних втрат за період з 24.10.2009 р. по 25.11.2013 р. становить 2 968 571, 32 грн.

Загальна сума інфляційних втрат становить 15 840 230,34 грн. + 2 968 571, 32 грн. = 18 808 801, 66 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача становить 15 840 230,34 грн. + 998 645,96 грн. + 2 968 571, 32 грн. = 19 807 447,62 грн.

Позивачі просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 18 808 801, 66 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 998 645,96 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

Представник позивача ОСОБА_2ОСОБА_5А у судове засідання не з»явився,подав заяву про розгляд справи за його відсутності,позов підтримує.

Представник позивача ОСОБА_1ОСОБА_6В у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3ОСОБА_7Ю у судовому засіданні заперечував проти позову,просив у позові відмовити, вважає,що вимоги про відшкодування інфляційних втрат не підлягають до задоволення,поскільки згідно договору позики кошти визначені у іноземній валюті,а тому індекс інфляції не може бути розрахований.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи № вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було встановлено,що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 борг за договором позики від 30.07.2009 року у сумі 20 867 752,12 грн. та судові витрати у сумі 8 867,40 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 17.01.2014 р. Було відкрите ВП № 41489033 та ВП № 41489222 з виконання виконавчого листа № 1013/7863/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області 18 грудня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за договором позики від 30.07.2009 року у сумі 20 867 752,12 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судових витрат у сумі 8 867,40 грн.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні оглянутими матеріалами цивільної справи № 1013/7863/2012 та копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.10-11).

Також,у судовому засіданні встановлено,що станом на дату подачі позовної заяви відповідач не виконав рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2013 року, що не заперечує представник відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 509 ч 1,2 ЦК України зобов»язанням є правовідношення,в якому одна сторона(боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно,виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.Зобов»язання виникають з підстав встановлених ст.. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 598 ч 1 ЦК України Зобов»язання перестає діяти в разі його припинення з підстав,передбачених договором або законом.Ці підстави зазначені в ст.. 599,600,601,604-609 ЦК України.За відсутності інших підстав припинення зобов»язання,передбачених договором або законом,зобов»язання припиняється його виконанням,проведеним належним чином (ст..599 ЦК України).Належним виконанням зобов»язання є виконання,прийняте кредитором у результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання.

Відповідно до ст.. 14 ч 1 ЦПК України судові рішення,що набрали законної сили,є обов»язковими для всіх і підлягають до виконання.Невиконання судових рішень є підставою для відповідальності,встановленої законом.У разі невиконання судового рішення у добровільному порядку його виконання здійснюється у примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа,виданого за заявою стягувача.

Грошове зобовязання у відповідача виникло відповідно до рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року .Поскільки з 27.11.2013р відповідач своє грошове зобов»язання перед позивачем не виконав,то відповідно до ст. 625 ч 2 ЦК України позивач має право на відшкодування боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший процент не встановлений договором або законом".

Сума боргу відповідача перед позивачем згідно рішення суду від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року складає 20 876 619гр 50 коп.За період з 27.11.2013р по 01.07.2015р(згідно позовних вимог) інфляційні втрати позивача у зв»язку із невиконанням рішення суду складають 12 987 047 гр74 коп,а 3% річних за вказаний період складають 996 930 гр 08 коп.

Крім того ,за договором позики від 30.07.2009р відповідач отримав суму позики 2350000 долларів США і повинен був її повернути до 23.10.2009 р. У національній валюті (а.с.8-9)Рішенням Ірпінського міського суду від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року з відповідача на користь позивачів було стягнуто 3% річних за порушення строку повернення боргу.

Тому позивачі мають право на відшкодування інфляційних втрат за період з 24.10.2009 р. по 25.11.2013 р. ,що складає 2 968 571 гр 32 коп.

Всього суд стягує із відповідача на користь позивачів 3% річних в суммі 996 930гр 08 коп, інфляційні втрати в суммі 15 955 619 гр 06 коп.

Також,суд стягує із відповідача на користь позивачі понесені судові витрати по сплаті судового збору у суммі 3654гр.

При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в тій частині,що позивачі не мають прав на відшкодування інфляційних втрат,поскільки вважає дані заперечення безпідставними.Згідно рішення суду від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013 року у відповідача грошове зобовязання виникло у національній валюті .Також,згідно договору позики відповідач також взяв на себе зобов»язання повенути борг у національній валюті.

На підставі ст. 625 ЦК України ,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,ОСОБА_2 3% річних в суммі 996 930гр 08 коп, інфляційні втрати в суммі 15 955 619 гр 06 коп та судові витрати 3 654гр,всього стягнути 16 956 203 гр 10 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З мотивованим рішенням суду сторони зможуть ознайомитись 03.11.2015р.

Суддя: ОСОБА_8