Справа № 2-8747/10
Провадження № 2/638/4814/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гайдук Л.П.

при секретарі Литвиненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,

В С Т A Н О В И В:

КП Харківські теплові мережі звернулося до суду Дзержинського району м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 заборгованість по теплопостачанню в сумі 8678 грн. 13 коп., за період з 01.12.2003 р. по 30.04.2010 р., мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають.

Представник позивача позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача зазначену суму заборгованості, а також надав клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що між ними та КП» Харківські теплові мережі не укладено договір на надання послуг, що було б підставою для виникнення зобов*язань з їх боку на користь позивача, відсутні документи, що підтверджують пред*явлені ним грошові вимоги з доданими відповідно оформленими розрахунками та просили застосувати строки позовної давності до вимог позивача, також зазначили, що у відомісті нарахувань та сплату за теплову енергію з урахуванням періоду платежу нарахування за опалення з 2001р. по 01.2010р. здійснено на 2 особи, а вимоги пред*явлені до 3-х осіб, а також суми нарахувань різні.

Представник відповідачів в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та зазначив, що не зазначено доказів на підтвердження вимоги позову щодо стягнення грошової суми з відповідачів, порушені вимоги, які пред*являються до позовної заяви при поданні позову, що є підставою для залишення позову без розгляду, на підтвердження позовних вимог позивач надав документ про розрахунок заборгованості, який не може бути визнаний судом як належний доказ, оскільки містить неправдиві відомості та протиречні дані стосовно сум нарахувань.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі є власниками житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства (договорів), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе зобовязання здійснювати продаж товарів, виконання робіт чи надання послуг. 12.08.2005 року в Офіційному віснику України № 30 було опубліковано постанову Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, додатком до якої є Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Між відповідачами і позивачем склалися фактично договірні відносини, оскільки позивач надавав послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював. Посилання відповідачів на відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від сплати за житлово- комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення письмового договору обовязок по оплаті за надані послуги.

Постановою Верховного суду України № 6-59цс 13 від 30 жовтня 2013р. визначено, що згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача стосовно неспівпадіння сум заборгованості суд не може прийняти до уваги, оскільки в матеріалах справи є довідка позивача про розрахунок заборгованості, в якій зазначений період виникнення заборгованості та суми заборгованості, які не оспорювались відповідачем щомісячно та в сукупності сума заборгованості за надані позивачем послугисклала 8678,13грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за вказаний період позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Згідно ч. 3, ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 заявили про застосування позовної давності, позовні вимоги КП Харківські теплові мережі в частині стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду задоволенню за період з 01.12.2003 р. по 01.05.2007 р. не підлягають, у звязку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України- позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що причини пропуску строку позовної давнини не є поважними, про порушення свого права позивач міг дізнатись ще в момент надання послуг відповідачам та своєчасно звернутись до суду, тому суд застосовує позовну давність до даних правовідносин, вважаючи відсутніми законні підстави для захисту порушенного права позивача.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню за період з 01.05.2007 р. по 01.04.2010 р.. в сумі 5377, 30 коп.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що він не проживав в даній квартирі, а став проживати тільки з 2010року суд не може прийняти до уваги, оскільки доказів свого непроживання він не надав як і не надав доказів не споживання послуг, наданих позивачем.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов*язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов*язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.05.2007 р. по 01.04.2010 р.. в розмірі 5377, 30грн.

Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі,ст.,ст. 64, 68 ЖК України, Постановою Верховного суду України № 6-59цс 13 від 30 жовтня 2013р., ст., ст. 16, 257, 267, 525, 543 ЦК України ст. ст. 10,11,15, 60,88,209,212,214-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.05.2007 р. по 01.04.2010 р.. в сумі 5377, 30 коп.

Стятнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір в сумі 31грн. 60 коп. по 10,53грн.. з кожного на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення- протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя.