Справа №701/612/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - А.В. ФІТЕНКО

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

На підставу своїх вимог спирається на те, що у своїй власності позивач має автомобіль НОМЕР_1 , який вона передала у користування ОСОБА_3 на законних підставах, передбачених ч,2 п.2.2 Правил дорожнього руху яким визначено, що власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_4, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду 17 листопада 2014 року, за участю відповідача, який, керуючи автомобілем НОМЕР_2 , власником якого він являється, рухаючись заднім ходом , не переконався що безпечно, допустив наїзд на стоячий автомобіль «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою судді Маньківського районного суду від 4 грудня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.00 коп., на користь держави.

При зіткненні автомобіль позивачки отримав технічні ушкодження. Згідно з висновком судового експерта №12 експертного дослідження за результатами авто товарознавчого дослідження від 10.03.2015 року величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 1912,65грн., вартість проведення цієї експертизи становить 950 гривень. Внаслідок цього ДТП на думку позивача її також заподіяно і моральну шкоду. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 3000 гривень.

Враховуючи те, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження цього майна, на думку позивача перенесла певні душевні страждання розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначає у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 1912 грн.65 коп; також стягненню підлягають документально підтверджені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 950 гривень; понесені нею судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. А також позивач вважає розумним і справедливим визначити розмір відшкодування завданої її моральної шкоди у сумі 3000 гривень. Та відшкодування понесених витрати на правову допомогу у сумі 1000 гривень, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов не визнав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню згідно вимог ст.ст. 1116-1167, 1187-1188 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що у власності позивач є автомобіль НОМЕР_1, який вона передала у користування ОСОБА_3 на законних підставах, передбачених ч. 2 п.2.2 Правил дорожнього руху яким визначено, що Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

17.11.2014 року, близько 23:30 годи, відповідач - ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 , власником якого він являється, рухаючись заднім ходом, не переконався що це безпечно, допустив наїзд на стоячий автомобіль «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою судді Маньківського районного суду від 04.12.2014р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., на користь держави.

При зіткненні автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Згідно з висновком судового експерта №12 експертного дослідження за результатами авто товарознавчого дослідження від 10.03.2015р. величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 1912,65грн., данна сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - „Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб", Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Повідомлення про пошкодження автомобіля і про те, що відповідач відмовився провести ремонт чи компенсувати витрати по ремонту автомобіля спричинило виникнення пригніченого стану позивача. Через те, що позивач передав автомобіль у користування на підставі п. 2.2. Правил дорожнього руху та виникші проблеми призвело до розладу стосунків у родині, погіршення стану здоров'я. Позивачеві приходилось неодноразово відволікатись на перемовини з користувачем автомобіля, витрачати власний час для оформлення необхідних документів, що перешкоджало виконання нею своїх безпосередніх сімейних та виробничих обов'язків, що у свою чергу потягло витрати сімейного бюджету, однак розмір моральних збитків суд вважає за неодхідне зменшити до 1500грн., оскільки на думку суду саме така сума в данній ситуації може вважатись неодхідною та достатньою для компенсації моральних збитків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати.

З наведених норм чинного цивільного, цивільно-процесуального законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне: Відповідач на законних підставах керував автомобілем НОМЕР_2 здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить позивачеві. За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за фактом ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суддею Маньківського районного суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., на користь держави,

Це рішення суду є чинним та однозначно свідчить про наявність вини саме відповідача у вчиненні 17.11.2014 року ДТП, так як у діях ОСОБА_3, відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, відповідач достовірно знаючи про це рішення, маючи час та можливість його оскаржити, не оскаржив його, а тому погодився з цим рішення.

Враховуючи те, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження цього майна, позивач перенесла певні душевні страждання розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню складають у сумі 1912,65 грн. за виснвоком № 12 експертного дослідження за результатами автотоварознавчого дослідження від 10.03.2015р., також стягненню підлягають документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Крім того підлягають відшкодуванню понесені витрати на правову допомогу у сумі 1000 гривень.

Не підлягають до задоволення витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 950 гривень, оскільки згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 10.03.2015р. вони посені ОСОБА_3 а не позивачем, а тому і не відносяться до витрат позивача, тому позов підлягає до часткового задоволення.

Суд не вважає за підставу для відмови в задоволенні позову ту обставину, що висновок № 12 від 10.03.2015р. експертного дослідження за результатами автотоварознавчого дослідження проведено на підставі заяви ОСОБА_3, оскільки він є особою, яка на законних підставах, передбачених ч. 2 п. 2.2 Правил дорожнього руху використовувала автомобіль, що став учасником ДТП, а також данна обставина не вплинула на розмір завданих збитків та не спростовує фах та кваліфікацію експерта під час проведення дослідження, на яке був запрошений та під час якого був присутній сам відповідач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58 - 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1116-1167, 1187-1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1912,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. судові витрати за надання правової допомоги при складанні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

В решті частині позову - відмовити

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК