Справа № 346/3382/15-ц
Провадження № 2/346/1384/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Козака І.В.

прокурора Семенюка Р.В.

представника органу опіки та піклування Романюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки і піклування Коломийської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем по даній справі вона одружилася 15 липня 2006 року, про що видано свідоцтво про шлюб.

У відповідності до рішення Коломийського міськрайонного суду та свідоцтва від 15 липня 2010 року шлюб з відповідачем ОСОБА_4 та нею було розірвано.

Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який по рішенню суду залишився на її утриманні і вихованні.

В 2010 році відповідач вироком Коломийського міськрайонного суду був засуджений за хуліганство до покарання у вигляді громадських робіт.

З 2010 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню сина, а саме не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, взагалі не спілкується з ним, фактично забув про його існування. За час їхнього окремого проживання батько дитини не цікавиться ним і не надає коштів на його утримання.

У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та їх дитини, аз її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов»язки, покладені на нього законом.

Згідно ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов»язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов»язками з боку батька на її думку принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

У зв»язку з цим вона неодноразово зверталася до нього, однак це не дало позитивного результату. В ч. 1 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав перед бачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтереси до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

Зазначені ними обставини у відповідності з п. 2., ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений в порядку, передбаченому законом.

Прокурор просив позов задовольнити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування виконкому Коломийської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона з позивачкою проживає по сусідству, відповідач не займається вихованням дитини, вона його не бачила близько 6 років. До розводу позивача та відповідача вона відповідача з дитиною не бачила також.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона являється хресною матір'ю дитини позивачки, відповідач у 2010 році поїхав за кордон і з того часу не приїздив, до дитини не телефонував, це їй відомо зі слів дитини. До розірвання шлюбу відповідач нічого дитині не купляв, не займався вихованням дитини.

Беручи до уваги пояснення позивача та її представника, врахувавши думку прокурора, та представника третьої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 15.07.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 151 від 15.07.2010 року.

Згідно свідоцтва про зміну імені НОМЕР_3 від 26.02.2014 року ОСОБА_1 змінила ім»я про що, 26 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 29, Прізвище, ім»я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - ОСОБА_1.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 24 червня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним за ст. 296 ч.2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.

Згідно висновку Коломийської районної державної адміністрації № 847/01-055/152 від 14 вересня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, так як він про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини не піклується, не забезпечує дитину матеріально, ухиляється від виховання малолітнього сина.

Згідно довідки про склад сім»ї виданої Княждвірською сільською радою № 839 від 17.07.2015 року до складу сім»ї ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_2 входять: ОСОБА_5 - син, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_10 - мати та ОСОБА_11 - баба.

Згідно характеристики виданої Княждвірською сільською радою № 35 від 17.07.2015 року, ОСОБА_1 розлучена, мати одинока на одну дитину, має на утриманню двоє малолітніх дітей, здійснює догляд за дитиною до трьох річного віку, турботлива мати, трудолюбива, гарна господиня. До обов»язків сільської ради відноситься добре. Скарг на неї від сусідів та односельців до сільської ради не поступало.

Наведені факти вказують на те, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав.

На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164-166, СК України, та керуючись ст.ст. 213-215, 223-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_2, актовий запис про народження № 1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Димашок В. П.