Справа № 214/6020/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Латкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11 Криворізької філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського строкового вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 07 серпня 2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд зобовязати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виплатити йому 70 000 грн. за строковим договором банківського вкладу №305835/28436/370-14. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 01 вересня 2014 року між його батьком ОСОБА_2 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заява №305835/28436/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті, строк дії договору спливає 06 вересня 2015 року. 02 листопада 2014 року його батько ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ №598771 від 03.11.2014 року. 19 травня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН №538813, відповідно до якого він успадкував вклад з належними відсотками та усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями, який зберігаються у Криворізькій філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за депозитним договором №305835/28436/370-14 від 01.09.2014 року, залишок коштів на рахунку №7002 становить 70 000 грн., які належали померлому 02.11.2014 року ОСОБА_2 на підставі довідки №2138 від 27.04.2015 року, виданої ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 29 травня 2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив виплатити йому депозитний вклад, але відповіді до цього часу так і не отримав. 12 червня 2015 року він повторно письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути йому вклад, однак до цього часу відповіді також не отримав, у звязку з цим звернувся до суду з зазначеними вище позовними вимогами. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у виді сплаченої суми судового збору.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, однак подали до суду письмові заяву про розгляд справи за їх відсутності, також позивач в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, при цьому зазначивши, що постановою Правління Національного банку України №612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». На підставі рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію, а отже задоволення вимог вкладників та примусове стягнення коштів з банку не здійснюється. А відтак в задоволенні вимог позивача необхідно відмовити і всі витрати по справі покласти на позивача, здійснивши розгляд справи без участі представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Встановлено, що 01 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення №11 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заява №305835/28436/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті (а.с. 11).

Згідно п. 1 Договору-заяви №305835/28436/370-14 від 01 вересня 2014 року, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок №2635.4.060287.002 у сумі 70 000 грн., надалі вклад, на строк з 01 вересня 2014 року по 06 вересня 2015 року у порядку та на умова, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua.

01.09.2014 року ОСОБА_2 на Вкладний рахунок банку №7002 було внесено 70 000 грн. (а.с. 17).

А відповідно до п. 5 Договору-заяви №305835/28436/370-14 від 01 вересня 2014 року, вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви (або протягом будь-якого з строків, на які не було продовжено розміщення Вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов.

02 листопада 2014 року його батько ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ №598771 від 03.11.2014 року (а.с. 7).

Відповідно до змісту свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАН №538813, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, 19 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 отримав спадщину після свого батька ОСОБА_2, померлого 02 листопада 2014 року, до складу якої входить вклад з належними відсотками та усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями, який зберігаються у Криворізькій філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за депозитним договором №305835/28436/370-14 від 01.09.2014 року, залишок коштів на рахунку №7002 становить 70 000 грн., які належали померлому 02.11.2014 року ОСОБА_2 на підставі довідки №2138 від 27.04.2015 року, виданої ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 10).

Маючи намір отримати вклад, 29 травня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив виплатити йому депозитний вклад, але відповіді до цього часу так і не отримав. 12 червня 2015 року позивач повторно письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути йому вклад, однак до цього часу відповіді також не отримав (а.с. 12, 13)

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до вимог ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, суд вважає, що зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом. Даний висновок суду відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року, справа №6-140цс13.

Статтею 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, визначено вимогами ст. 1218 ЦК України.

Згідно п. 7.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою НБУ від 12.11.2003 № 492, незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством України.

Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених вище норм закону та умов Договіру-заяви №305835/28436/370-14 від 01.09.2014 року свої зобов'язання належним чином не виконав, депозитний вклад у розмірі 70 000 грн. з вкладного рахунку відповідно до умов Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», а також на письмову вимогу позивача, який є спадкоємцем власника рахунку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАН №538813 від 19 травня 2015 року, про дострокове повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, не повернув та ніяких дій не вчинив, що свідчить про не надання позивачу реальної можливості отримати кошти та розпоряджатися ними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідача виплатити позивачу заборгованість в сумі 70 000 грн., за строковим договором банківського вкладу №305835/28436/370-14 від 01.09.2014 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача в своїх запереченнях на ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Разом з тим, п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону встановлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 Закону. Зокрема, вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною першою ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до п. 4.31 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/21893, зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті, за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Відповідно до ч.4 ст. 49 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Крім того, суд звертає увагу на те, що із заявою про повернення належних позивачеві коштів, останній звернувся до банку 29 травня 2015 року та 12 червня 2015 року, тобто до початку введення тимчасової адміністрації, яка відповідно до рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочалась з 18 вересня 2015 року.

Окрім того, ні запровадження тимчасової адміністрації, ні ліквідація банку не є підставою для невиконання зобов'язань, визначених договором.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 700 грн. судового збору (а.с. 18).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1058, 1060, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11 Криворізької філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського строкового вкладу задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11 Криворізької філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виплатити ОСОБА_1 70 000 (сімдесят тисяч) грн. заборгованості за строковим договором банківського вкладу №305835/28436/370-14 від 01.09.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 700 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Євтушенко