Номер провадження 2/754/1966/15
Справа №754/2137/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Смирнової Є.П.

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства

«Родовід Банк» до

ОСОБА_1,

ОСОБА_2, -

про стягнення заборгованості за кредитним

договором, -

В С Т А Н О В И В :

11.02.2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитом в сумі 10.204,31 доларів США та 501.020 грн. 26 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3.654 грн.

При цьому позивач вказує на те, що відповідно до Кредитного договору № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року відповідачці ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 16.823,41доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 9,00 % річних, строком до 29.01.2015 року, включно.

Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів сплатити банку пеню за кожен день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 1,6 %.

Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, 29.01.2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, згідно якого останній, як поручитель ОСОБА_1, взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника, що випливають з кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором.

Як вказує позивач, ПАТ «Родовід Банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надав кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконала, через що у неї виникла заборгованість, яка станом на 18.12.2014 року складає 10.204,31 доларів США та 501.020 грн. 26 коп., а саме: поточна заборгованість по кредиту у сумі 2.603,53 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту в сумі 5.851,12 доларів США, поточна заборгованість по процентам в розмірі 37,53 доларів США, прострочена заборгованість по процентам в розмірі 1.712,13 доларів США, поточна заборгованість за платою по кредиту в сумі 268 грн. 96 коп., прострочена заборгованість за платою по кредиту в сумі 7.792 грн. 38 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 490.392 грн. 92 коп., а також 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 2.522 грн. 73 коп. та сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 43 грн. 78 коп.

Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 526, 610, 625, 1050 ЦК України, а також на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, ПАТ «Родовід Банк» просить задовольнити його позовні вимоги.

В-подальшому, 30.03.2015 року представник Банку Бабенко А.І. надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за Кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року станом на 23.03.2015 року у розмірі 11.052,79 доларів США та 3.035.008 грн. 05 коп., а саме: прострочену заборгованість по кредиту в сумі 8.454,65 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2.598,14 доларів США, прострочену заборгованість за платою по кредиту в сумі 7.792 грн. 38 коп., прострочену заборгованість за платою за обслуговування кредиту в сумі 13.517 грн. 48 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 3.002.590 грн. 08 коп., а також 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 15.427 грн. 04 коп. та суму інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 3.473 грн. 45 коп. (а.с. 71-80).

В судовому засіданні представник позивача Бабенко А.І. збільшені позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечують, посилаючись на те, що позивачем не надано обґрунтованого та такого, що відповідає дійсності, розрахунку заборгованості за кредитним договором. Зокрема, вказують на те, що умовами кредитного договору не передбачено сплату позичальником пені за прострочення внесення плати за обслуговування кредиту.

Крім того, 19.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зменшення розміру неустойки, посилаючись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. В той же час, нарахований Банком розмір пені значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором, суму заборгованості по сплаті процентів за кредитним договором та суму заборгованості по сплаті за обслуговування кредиту. ОСОБА_1 вважає, що суд має право самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що останній значно перевищує суму збитків.

Також, відповідачка вказує на те, що у період з 31.08.2011 року по 05.09.2012 року вона взагалі не працювала та не отримувала ніяких доходів, з яких можна було б оплачувати кредит. За весь час, протягом якого вона не могла знайти роботу та не була працевлаштована, вона перебувала у скрутному матеріальному становищі.

ОСОБА_1 також зазначає, що на час укладання кредитного договору курс долара США коливався в рамках 5 грн. за 1 долар США, а потім курс різко підвищився до 8 грн. за 1 долар США. Тим більше, ій надто важко було знайти кошти для погашення заборгованості по кредиту, коли наприкінці 2013 року курс долара почав рости ще вище.

Крім того, 19.06.2015 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про застосування до вимог ПАТ «Родовід Банк» строків позовної давності. При цьому відповідачка вказує на те, що заборгованість по сплаті тілу кредиту та процентів за користування кредитом виникла з 15.09.2011 року, а з позовом до суду Банк звернувся лише 11.02.2015 року, тобто через 3 роки та 6 місяців після здійснення нею останнього платежу за кредитним договором. Тому, посилаючись на ст.ст. 256, 258, 267 ЦК України, ОСОБА_1 просить відмовити ПАТ «Родовід Банк» в задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому направив на адресу суду заяву, у якій просить відмовити ПАТ «Родовід Банк» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року, - у зв'язку з пропуском позивачем строків, передбачених ст.ст. 256, 258, 261 ЦК України, для звернення до суду з даним позовом.

Заслухавши пояснення представника позивача Бабенка А.І., відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що за Кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року відповідачці ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 16.823,41доларів США, зі сплатою процентів на користування кредитними коштами у розмірі 9,00 % річних, строком до 29.01.2015 року, включно ( а.с. 8-18).

Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 0,2 % від суми наданого кредиту.

Відповідно до п. 1.7 договору кредиту забезпеченням виконання зобов'язань за цим Договором є застава автомобіля Nissan MICRA згідно з договором застави № 77.1/АК-00393.08.2-3 від 29.01.2008 року.

Згідно п. 3.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 200,28 доларів США на рахунок, вказаний у п. 1.3 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахуванням зі свого поточного рахунку.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами, щомісяця, до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 29.01.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6 цього Договору.

Згідно п. 3.3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується щомісяця, до «10»-го числа (включно), сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 цього Договору. Датою внесення плати за обслуговування кредиту є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункту 1.6.1 цього Договору.

Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів сплатити банку пеню за кожен день прострочки в розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу.

Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2, 29.01.2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, згідно якого останній, як поручитель ОСОБА_1, взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника, що випливають з кредитного договору (а.с. 19-20).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором.

Як вказує представник позивача Бабенко А.І., відповідачка ОСОБА_1 на час звернення позивача до суду свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, на даний час строк дії кредитного договору закінчився, тому просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, заборгованість за кредитом в повному обсязі, яка станом на 23.03.2015 року складає 11.052,79 доларів США та 3.035.008 грн. 05 коп., а саме: прострочену заборгованість по кредиту в сумі 8.454,65 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2.598,14 доларів США, прострочену заборгованість за платою по кредиту в сумі 7.792 грн. 38 коп., прострочену заборгованість за платою по обслуговуванню кредиту в сумі 13.517 грн. 48 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 3.002.590 грн. 08 коп., а також 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 15.427 грн. 04 коп. та суму інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 3.473 грн. 45 коп.

Вказані вимоги представника позивача підтверджуються матеріалами справи, а також розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, яка станом на 23.03.2015 року складає 11.052,79 доларів США та 3.035.008 грн. 05 коп. ( а.с. 75-79, 103-108).

Суд вважає, що зазначений розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам кредитного договору.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року, який вона уклала з позивачем, через що станом на 23.03.2015 року у неї виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 8.454,65 доларів США, прострочена заборгованість по процентам в розмірі 2.598,14 доларів США, прострочена заборгованість за платою по кредиту в сумі 7.792 грн. 38 коп., прострочена заборгованість за платою по обслуговуванню кредиту в сумі 13.517 грн. 48 коп., а також 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 15.427 грн. 04 коп. та сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 3.473 грн. 45 коп., всього - 11.052,79 доларів США та 40.210 грн. 35 коп.

Відповідач ОСОБА_2 за договором поруки від 29.01.2008 року, солідарно із ОСОБА_1 відповідає за зобов'язаннями останньої, що випливають з Кредитного договору № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року.

При таких обставинах, суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з відповідачів, солідарно, на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року в сумі 11.052,79 доларів США та 40.210 грн. 35 коп.

Що стосується вимог позивача про стягнення, солідарно, з відповідачів пені за прострочення платежів в сумі 3.002.590 грн. 08 коп., то суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи обставини справи, а також те, що розміри нарахованої позивачем пені значно перевищує розміри основної заборгованості за кредитним договором, суд вважає можливим зменшити розмір пені, яка стягується з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, на користь ПАТ «Родовід Банк» за Кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року, та визначити її виходячи із розміру збитків, завданих позивачу, а саме: розміру заборгованості за кредитним договором, яка станом на 23.03.2015 року становить 11.052,79 доларів США, що за курсом НБУ станом на вказану дату 23,149873 грн. за 1 долар США становить 255.870 грн. 68 коп. та 40.210 грн. 35 коп., всього - 296.081 грн. 03 коп.

Таким чином, суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року, яка виникла у позичальника ОСОБА_1 станом на 23.03.2015 року, а саме: прострочену заборгованість по кредиту в сумі 8.454,65 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2.598,14 доларів США, прострочену заборгованість за платою по обслуговуванню кредиту в сумі 13.517 грн. 48 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 296.081 грн. 03 коп., а також 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 15.427 грн. 04 коп. та суму інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 3.473 грн. 45 коп., всього - 11.052,79 доларів США та 336.291 грн. 38 коп.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов»язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому, відповідно до положень ст.ст. 530, 631 ЦК України, в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов»язання».

Якщо в зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частинами 1,3 ст. 264 ЦК України визначено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За частиною 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов»язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У зобов»язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з умов Кредитного договору, а саме: п. 3.1 договору, Позичальник зобов»язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 200,28 доларів США на рахунок, вказаний у п. 1.3 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахуванням зі свого поточного рахунку.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 29.01.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6 цього Договору.

Згідно п. 3.3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується щомісяця, до «10»-го числа (включно), сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 цього Договору. Датою внесення плати за обслуговування кредиту є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункту 1.6.1 цього Договору.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов»язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного з цих зобов»язань.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за період з 12.03.2008 року по 23.03.2015 року.

При цьому, останній платіж ОСОБА_1 по погашенню заборгованості по кредиту та процентам було здійснено 15.09.2011 року у розмірі 166,20 доларів США та 133,80 доларів США, відповідно, тобто з порушенням строку здійснення погашення чергових платежів, передбачених п.п. 3.1, 3.3, 3.3.1, відповідно до яких погашення заборгованості по кредиту, сплата процентів за користування кредитними коштами та плата за обслуговування кредиту здійснюється щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця.

Отже, вказаний розрахунок підтверджує факт того, що позивач знав про порушення свого права з вересня 2011 року, однак звернувся до суду з даним позовом лише 05 лютого 2015 року, що підтверджується відміткою поштового відділення на поштовому конверті (а.с. 56).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності щодо вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором розпочався з моменту виникнення заборгованості за кредитом, а саме: з 10.09.2011 року (строку погашення позичальником чергового платежу), а з позовом до суду позивач звернувся 05.02.2015 року, тобто, з пропуском строку позовної давності. При цьому із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності позивач до суду не звертався. Поважних причин, які можуть бути підставою для поновлення цього строку, суд не вбачає.

Оскільки позивачем пропущено строк для звернення до суду з позовом без поважної причини, а відповідачами заявлено про застосування позовної давності, суд відмовляє ПАТ «Родовід Банк» в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 11.052,79 доларів США та 336.291 грн. 38 коп. у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 57-60, 79, 88, 213-214, 218 ЦПК України, ст.ст. 553, 559, 610, 611, 625, 651, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00393.08.2 від 29.01.2008 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова