Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/654/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

11.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А.

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 січня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Кіровоградського національного технічного університету про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Кіровоградського національного технічного університету про визнання незаконним наказу № 49- КМК від 11 листопада 2010 року про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування зазначав, що 01 вересня 2004 року він був прийнятий на роботу викладачем по спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету (у 2008 році перейменовано на Кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ).

11.11.2010 року за відмову виконати розпорядження за №81 від 14.10.2010 р. про здачу в архів коледжу індивідуального робочого плану та робочого паспорту викладача за 2009-2010 навчальний рік та здачу на затвердження індивідуального робочого плану викладача на 2010-2011 навчальний рік, наказом № 49- КМК від 11 листопада 2010 року йому було оголошено догану.

Вважає накладене на нього дисциплінарне стягнення незаконним, оскільки, порушення трудової дисципліни не допускав. В порушення ч.1 ст. 149 КЗпП України у нього не було відібрано пояснень щодо ймовірного порушення трудової дисципліни, а також порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності передбачені ст. 148 КЗпП України. Зазначав, що відколи отримав догану, погіршилося ставлення до нього з боку колег, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребувало додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з цим просив стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом були порушені норми матеріального та процесуально права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у поданій до суду заяві просить розглянути справу у його відсутності, доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 2004 року позивач був прийнятий на роботу викладачем по спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету.

Наказом № 49-КМК від 11.11.2010 року керівництвом Кіровоградського машинобудівного коледжу КНТУ було оголошено догану ОСОБА_3 за відмову виконати розпорядження від 14.10.2010 р. №81 про здачу в архів коледжу індивідуального робочого плану та робочого паспорту викладача за 2009-2010 навчальний рік та здачу на затвердження індивідуального робочого плану викладача на 2010-2011 навчальний рік.

Статтями 139,141 КЗпП України передбачений обов'язок працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технічної дисципліни, а власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну.

Трудовим законодавством передбачено право власника або уповноваженого ним органу застосовувати дисциплінарне стягнення до працівника, визначені підстави та порядок застосування заходів стягнення.

Вирішуючи питання щодо законності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд правильно, виходячи з положень ч.3 ст. 61 ЦПК України, зазначив про те, що у рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2011 року, яке набрало законної сили, у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Кіровоградського національного технічного університету про визнання незаконним наказу від 24 червня 2011 року про звільнення та поновлення його на роботі, відшкодування моральної шкоди, суд, встановлюючи обставини щодо систематичного порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни та накладення дисциплінарного стягнення, надав оцінку доказам, що стосуються оскаржуваного наказу та судом даний наказ визнано таким, що винесений з дотриманням вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України.

Позивачем підтверджено, що зазначене рішення суду після перегляду у порядку апеляційного та касаційного провадження залишено без змін.

Отже обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України).

Також судом правильно зазначено, що позивач у відповідності до ч.1 ст. 233 КЗпП України, пропустив тримісячний строк для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору, що є самостійною підставою для відмови у позові, проте дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову по суті спору.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знаходять свого підтвердження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: