АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з відповідача на його користь неустойку в розмірі 19582, 50 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що оскільки договір купівлі-продажу майнових прав не виконується, квартиру не збудовано і не передано йому, то відповідач, у передбачену ч.5 ст. 20 «Закону України про захист прав споживачів», зобов'язаний виплатити неустойку у розмірі 3 відсотків.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року - позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1, неустойку в розмірі 19 582,50 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ПАТ «ХК «Київміськбуд» - Клименко О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що укладаючи Договір купівлі-продажу майнових прав від 02.10.2012 року №1982/РН - КД, позивач усвідомлював умови укладеного договору, погодив саме такі умови договору, де чітко передбачено розмір пені -. 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов'язання.

Вважає, що з позиції суду та прийнятого рішення, випливає, що до даних правовідносин може бути застосовано як Закон, так і умови договору, тобто - на вибір і як кому сподобається в залежності від ситуації.

Зазначив, що зобов'язання перед ОСОБА_1 у Компанії щодо передачі майнових прав на квартиру виникло не з орієнтовної дати вказаної у пункті 6.1 договору, тобто з IV кварталу 2013 року, а з моменту отримання Сертифікату.

Звертає увагу суду на те, що будинок на АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію 28.10.2014 року, про дану обставину було відомо суду, тому саме з цієї дати 28.10.2014 року має обраховуватись початок зобов'язань Компанії перед позивачем, а не з 01.01.02.2014 року, з якої проведено розрахунок.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ХК «Київміськбуд» скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечувала просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходив з наявності факту порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором та визначення відповідальності останнього згідно положень 549 ЦК України.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Судом встановлено, що 02.10.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ХК «Київміськбуд» був укладений договір купівлі продажу майнових прав № 1982/РН-КД, відповідно до умов зазначеного Договору (п.п.6.1., 1.1. Договору) відповідач зобов'язався в строк до IV кварталу 2013 року збудувати і ввести в експлуатацію монолітно-каркасний 24 - поверховий житловий будинок на АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п. 3.2. Договору, позивач здійснює оплату 98% вартості майнових прав, тобто 624.688 гривень 75 коп., в строк до 02.11.2012 року, на виконання зазначеного положення Договору позивачем було сплачено 15.10.2012 року 304.688 гривень 75, коп.., що підтверджується Квитанцією від 15.10.2012 року. Решту грошових коштів в розмірі 320.000 гривень 00 коп. позивач сплатив, скориставшись коштами, наданими йому в кредит відповідно до Договору про іпотечний кредит N92151 від 19.10.2012 року, укладеного з ПАТ «Державний ощадний банк України».

Згідно п.6.1. Договору купівлі-продажу майнових прав № 1982/РН-КД ПАТ «ХК «Київміськбуд» виступає у вказаному договорі як продавець та приймає на себе одностороннє зобов'язання перед покупцем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта з визначеними характеристиками, зокрема кінцевим строком введення в експлуатацію в IV кварталі 2013 року.

01.12.2014 року позивач отримав від відповідача лист, в якому повідомлено, що згідно отриманих ПАТ «ХК «Київміськбуд» даних Київського регіонального інвентаризаційного центру фактична загальна площа квартири становить 74,6 кв. м, що відповідає вартості майнових прав на квартиру у сумі 652.750 гривень 00 коп., а тому потрібно додатково сплатити решту вартості майнових прав у сумі 28.061,25 грн.

На час звернення до суду з даним позовом ПАТ «ХК «Київміськбуд» не здійснило передачу майнових прав за Актом приймання-передачі майнових прав.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач несвоєчасно та неналежно виконує свої зобов'язання, передбачені договором купівлі-продажу майнових прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди( стаття 611 ЦК України )

Відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем зобов'язання щодо передачі майнових прав на квартиру за актом приймання передачі майнових прав, а також стосовно відсутності вини відповідача у порушенні свого зобов'язання за Договором купівлі-продажу майнових прав №1982/РН-КД від 02.10.2012 року.

За змістом ст.. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до п.4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Оскільки відповідач прострочив виконання взятого на себе зобов'язання, а саме : до IV кварталу 2013 року не збудував і не ввів в експлуатацію монолітно-каркасний 24 - поверховий житловий будинок на АДРЕСА_1 та не передав позивачеві майнові права на двокімнатну квартиру №155 загальною площею 72.85 м кв. в зазначеному будинку, вірним є висновок суду про забезпечення виконання зобов»язання неустойкою, розмір якої визначено з урахуванням вимог п.4.1 Договору, у якому вказано, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстав до його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді