Справа № 317/3278/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області ГРОМОВА І.Б., перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2015 р. до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

При вирішенні питання про прийняття в провадження позовної заяви та відкриття провадження по даній справі, перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви позивача ОСОБА_1, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам закону.

Так ухвалою суду від 13.10.2015 р. позовну заяву позивача ОСОБА_1 було залишено без руху, в якій було зазначено, що:

У відповідності зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду в порядку встановленому Кодексом за захистом своїх порушених прав.

В позовній заяві позивачем зазначено, що він звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої злочином, який вчинив відповідач ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. До позовної заяви позивач ОСОБА_1 долучає копію вироку Запорізького районного суду Запорізької області, відповідно до якого, ОСОБА_2 визнаний винним у скоєні злочину та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Тобто на даний час відповідач ОСОБА_2 не проживає за вказаною позивачем в позовній заяві адресою, а відбуває покарання у виправному закладі.

У відповідності зі ст.74 ЦПК України, суд повинен повідомляти учасників сторін про день та час слухання справи. За таких обставин, суд не має можливості повідомити належним чином відповідача про наявність самого позову, а також сповіщувати його про день та час слухання справи, оскільки місце відбування покарання відповідачем ОСОБА_2 суду не відомо.

Також суд зазначає, що при подачі вказаної позовної заяви у цивільному судочинстві, позивачем не наведено жодної норми Цивільного Кодексу України на підставі якої він ґрунтує свою позовну заяву.

Суд запропонував позивачу усунути зазначені недоліки.

Відповідно до матеріалів справи, копії ухвали суду були отримані позивачем 23 жовтня 2015 року.

27.10.2015 року до канцелярії Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1, в якій він зазначає, що адреса відповідача, яку він зазначив в позовній заяві це останнє відоме йому місце проживання відповідача, інших відомостей він не має. Також зазначає, що свою позовну заяву ґрунтує на ст. 22 ЦК України, тому просить суд прийняти його позовну заяву до розгляду.

Однак суд зазначає, що наведена норма ЦК України на якій позивач ґрунтує свою позовну заяву є невірною.

Крім того, позивачем було надано додатки до позовної заяви тільки в одному примірнику, а не як це передбачено ст.120 ЦПК України.

Тобто суд приходить до висновку, що у визначений строк недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином - визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя І.Б.ГРОМОВА