ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5591/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

за участю : секретаря Івашків Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з вимогою стягнути заборгованість за договором поруки, укладеного 11 березня 2013 року, згідно з яким вона як поручитель зобов'язалась за виконання частини зобов'язань відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», що виникли з Договору вкладного рахунку (вклад «Ощадний») № 2620/05/391595 від 11.03.2013. Також позивач звернувся з вимогами до відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», які були уточнені представником позивача, про зобов'язання вчинити дії, зазначивши, що між позивачем та відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» 11.03.2013 було укладено договір про відкриття вкладного рахунку № 2620/05/391595 (вклад «Ощадний»), відповідно до умов якого позивачу було відкрито вкладний рахунок № НОМЕР_3, на який було внесено 24309.24 доларів США. 04.02.2015 між Позивачем та Відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір № 263/05/700696 про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Традиційний»), строк дії якого встановлений 1 місяць. Після закінчення строку дії обох договорів № 2620/05/391595 (вклад «Ощадний») та № 263/05/700696 (вклад «Традиційний») вкладені за цими договорами кошти були переведені на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3. Всього станом на 16.06.2015 на даному рахунку зберігається 2 404 959,58 доларів США. 14 травня 2015 року позивач звернувся за безпосереднім отриманням валютних коштів готівкою, йому було відмовлено, оскільки відповідач ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» був обмежений у видачі готівкових коштів в іноземній валюті у зв'язку із положеннями Постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160. Вважаючи дії відповідачів неправомірними, стверджуючи, що Постанова Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160 не може бути підставою для відмови відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» у виконанні взятих на себе зобов'язань, посилаючись на порушення його прав як сторони за договором банківського вкладу, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму коштів в розмірі 243,09 доларів США та зобов'язати відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» видати йому готівкою валютні кошти в розмірі 2 404 959,58 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням їх уточнень підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала свої заперечення на позов, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку із тим, що порушення прав позивача відбулось не з її вини, своїми діями вона не порушувала прав позивача. Справу просила розглядати за її відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку із тим, що банк своїми діями не порушував прав позивача.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до умов Договору № 2620/05/391595 від 11.03.2013 позивачем було розміщено на вкладному рахунку відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суму 24 309,24 доларів США. Строку або інших обмежень для зняття коштів за даним договором не встановлено.

Також, 11 березня 2013 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладено Договір поруки, згідно з яким остання поручилась перед позивачем за виконання своїх зобов'язань відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», що виникли з Договору вкладного рахунку (вклад «Ощадний») № 2620/05/391595 від 11.03.2013. За договором Поруки від 11.03.2013 відповідач ОСОБА_3 як Поручитель відповідає перед Вкладником за виконання зобов'язання Банком, згідно Основного Договору у сумі, що дорівнює 1 відсоток від суми вкладу 24 309.24 доларів США (двадцять чотири тисячі триста дев'ять доларів США, 24 центи), що складає 243,09 доларів США.

04.02.2015 між Позивачем та Відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір про відкриття Депозитного рахунку № 263/05/700696 (вклад «Традиційний»), строк дії якого встановлений 1 місяць. Після закінчення строку дії обох договорів № 2620/05/391595 (вклад «Ощадний») та № 263/05/700696 (вклад «Традиційний») вкладені за цими договорами кошти були переведені на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3. Всього на 16.06.2015 на даному рахунку зберігається 2 404 959,58 доларів США, що підтверджується довідкою № 152/7/50-46 від 16.06.2015, виданою ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії».

Зазначені кошти на даний час знаходяться на поточному рахунку позивача, відкритому на підставі договору з відповідачем ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» № 2620/05/391595 від 11.03.2013.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що банк відмовив в задоволенні заяв позивача, посилаючись на Постанову Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160, відповідно до п. 10 якої уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України. Тобто, відповідач ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» вказав на неможливість виконання вимоги позивача та видачу йому коштів готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку. На письмові звернення позивача щодо видачі готівкою належної йому суми валютних коштів відповідач відповіді не надав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на у мовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших у мовах повернення , як і встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1066 та ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з положеннням ч. ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Договором № 2620/05/391595 від 11.03.2013 та Договором № 263/05/700696 від 04.02.2015 передбачено, що відповідач ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» приймає на рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Россії», затвердженими Наказом Голови правління Банку № 37 від 16.01.2012. Згідно з п. 1.3.1.4 Розділу ІІ підрозділу УБО Відповідач ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» зобов'язався здійснювати прийняття від клієнта та видачу йому готівкових коштів відповідно до законодавства, внутрішніх правил банку та УБО. Відповідно до п.1.3.4.1 клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на Поточному Рахунку.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується поясненнями сторін, на звернення позивача щодо отримання своїх коштів з рахунку відповідач, посилаючись на положення п. 6 п. 10 Постанови правління НБУ «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160, відмовив у даному проханні позивача, а саме, видати йому грошові кошти готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку.

Так, п. 6 п. 10 Постанови правління НБУ «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160 встановлено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Стороною відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» не заперечувалося про те, що сума коштів в розмірі 2 404 959,58 доларів США дійсно була б виплачена відповідачем за умови відсутності для нього обмежень, які викладені в Постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160.

Разом з тим, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Проте, представником відповідача не надано до суду належних доказів, які б свідчили про достатність підстав для зупинення фінансових операцій щодо видачі належних позивачу коштів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання представника відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на Постанови правління НБУ «Про врегулювання ситуації на кредитно-грошовому і валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160, як на підставу для відмови позивачу у поверненні його коштів, є безпідставними, оскільки в даному випадку правовідносини між сторонами, в першу чергу, регулюються законом та двостороннім договором, укладеним між ними, а відмова у видачі коштів порушує права позивача, регламентовані, у тому числі, ст. 41 Конституції України.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові ВСУ № 6-140 цс/13 від 25.12.2013, зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним .

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю " операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ.

Доказів наявності у відповідача ОСОБА_3 ліцензії НБУ на операції з валютними цінностями суду не надано.

Сума, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, вираховується у національній валюті України, виходячи з курсу НБУ, встановленого на день винесення рішення суду, в розмірі 21.17802 грн. за 1 долар США та складає 5148,16 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» виплатити позивачу суму 2 404 959,58 долара США, яка знаходиться на рахунку НОМЕР_3, за виключенням суми 243, 09 долара США (що дорівнює 5148,16 грн.), що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 543, 554, 610, 611, 1058, 1060,1066-1068, 1074 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії () видати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) готівкою одноразовою операцією через касу валютні кошти в розмірі 2 404 959, 58 доларів США (два мільйона чотириста чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять доларів США п'ятдесят вісім центів), які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму заборгованості за договором поруки від 11 березня 2013 року в розмірі 5148 (п'ять тисяч сто сорок вісім) грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович