Справа № 548/524/15-ц
Провадження №2/548/277/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Личковахи О.О.

при секретарі Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року.

Позивачі вказують, що 18.06.2014 року ОСОБА_4 міською радою було винесено рішення № 220 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам та передачу у власність. Даним рішенням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам на території м. Хорол для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства, для будівництва індивідуальних гаражів та для ведення садівництва. Нашим сусідам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку розташовану за адресою : м. Хорол, вул. Заяр'я 9, Полтавської області, загальною площею 0,4898 га цільове призначення частин якої: 0,0762 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,3066 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,1070 га - для ведення садівництва. Вище згаданим рішенням зобов'язано земельний відділ міської ради внести зміни в земельно-облікові документи відповідно до цього рішення.

Але оскільки, дане рішення суперечить нормам чинного законодавства України так як технічна документація виготовлена з порушеннями п. 3.22 ДБН 360-92 і не передбачає майданчику для розвороту, що унеможливлює безперешкодний доступ та розворот спецтехніки та іншого транспорту в тупиковий під'їзд по вул. Заяр'є, позивачі прохали: 1) визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам та передачу у власність» в частині передачі у спільну сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельної ділянки розташованої за адресою : м. Хорол, вул. Заяр'я 9, Полтавської області, загальною площею 0,4898 га.; 2) зобов»язати ОСОБА_4 міську раду виконати рішення Калініського районного суду міста Донецька від 06.02.2014 року у відповідності до норм чинного законодавства, розробивши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розташованої за адресою : м. Хорол, вул. Заяр'я 9, Полтавської області з визначенням проїзду до належної їм земельної ділянки розташованої за адресою за адресою : м. Хорол, вул. Заяр'я 3, Полтавської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_2не зявилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали з підстав, які викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 міської ради Полтавської області при вирішенні питання про визнання недійсним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 поклався на розсуд суду, а стосовнозобов»язання ОСОБА_4 міської ради виконати рішення Калініського районного суду міста Донецька від 06.02.2014 року повністю заперечував.

Суд, з»ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, приходить до висновку, що позов, підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

30.08.2012 року ОСОБА_4 міською радою було винесено рішення № 315, на 29 сесії 6 скликання, згідно якого вирішено надати позивачам та їх сусідам - ОСОБА_5, ОСОБА_6, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,5605 га в м. Хорол, вул. Заярья, Полтавської області.

Згідно акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки, позивачам виділено на праві власності частини вище згаданої ділянки. Відповідно вище згаданого рішення міськради, позивачами та співвласниками земельної ділянки було виготовлено технічну документацію, вона була надана ОСОБА_4 міськраді для затвердження, однак у затвердженні було відмовлено.

Комісією, ОСОБА_4 міської ради 07.12.2012 року було складено акт щодо розгляду на місцевості заяв ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про узгодження меж земельної ділянки по вул. Заяр'є 9 та визначення проїзду до земельної ділянки по вул. Заяр'є 3. В ході огляду земельних ділянок на місцевості було встановлено, що акт погодження меж земельної ділянки належної ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по вул.Заяр'є 9, від 08.11.2012 року, який міститься в технічній документації із землеустрою, виготовлений TOB «Горизонт» з порушеннями п. 3.22 ДБН 360-92 і не передбачає майданчику для розвороту, що унеможливлює безперешкодний доступ та розворот спецтехніки та іншого транспорту в тупиковий під'їзд по вул. Заяр'є. Для вирішення спірного питання нашим сусідам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було запропоновано звернутись до суду.

ОСОБА_4 міською радою було винесено рішення № 220 від 18.06.2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам та передачу у власність. Даним рішенням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам на території м.Хорол для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства, для будівництва індивідуальних гаражів та для ведення садівництва. Сусідам позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку розташовану за адресою : м. Хорол, вул. Заяр'я 9, Полтавської області, загальною площею 0,4898 га цільове призначення частин якої: 0,0762 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,3066 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,1070 га - для ведення садівництва. Вище згаданим рішенням зобов'язано земельний відділ міської ради внести зміни в земельно-облікові документи відповідно до цього рішення.

Згідно ст.ст. 19, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтями 152, 155 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.55 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно ч.ч.1, 6 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.ч.9, 10, 11 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п. г) ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено: відповідно до наданих доказів у справі, випливає, що при винесенні рішення № 220 від 18.06.2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам та передачу у власність гр. гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було порушено вимоги чинного законодавства.

У 2013 році ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вирішили приватизувати земельну ділянку, на якій розташоване їх домоволодіння за адресою: м. Хорол, вулиця Заяр»я 9.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №315, третім особам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. З цього приводу вони звернулися в ТОВ «Горизонт» і їм була виготовлена технічна документація.

Відповідно до рішення ОСОБА_4 міської ради Полтавської області від 18.06.2014 року, третім особам було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі /на місцевості/ громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на території м. Хорол для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, для ведення особистого селянського господарства.

Але згідно акту комісії ОСОБА_4 міської ради по врегулюванню земельних спорів від 07.12.12 року вбачається: акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, виготовлений ТОВ «Горизонт» з порушенням п. 3.22 ДБН 360-92 і не передбачає майданчика для розвороту, що унеможливлює безперешкодний доступ та розворот спецтехніки та іншого транспорту в тупиковому підїзді вул. Заяр»я.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із статтею 6 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції міської та районної Ради народних депутатів і міської та районної виконавчої влади у сфері дорожнього руху, зокрема, належить виконання вимог законодавства та рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки; формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки.

Також, відповідно до ст.52 цього ж Закону, зокрема, органами місцевого самоврядування здійснюється контроль у сфері безпеки дорожнього руху.

Також, статтею 19 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що основним обов'язком органу місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів.

Зважаючи на наведені приписи законодавства, можна зробити висновок, що одними з найважливіших функцій та завдань органу місцевого самоврядування (в даному випадку - ОСОБА_4 міської ради та її виконавчого комітету) є забезпечення в населеному пункті - м.Хорол безпеки дорожнього руху, пожежної безпеки та забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міста.

Проте, в порушення вимог ст.ст.1, 4 Закону України «Про пожежну безпеку», п.2 додатку 3.2 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради Полтавської області від 18.06.2014 року №220 в частині затвердження технічної документації та передачу у власність гр. гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не забезпечено можливість проїзду пожежних машин до житлових будинків та споруд, і як наслідок доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-який будинок чи споруду.

Виходячи з приписів Закону України «Про будівельні норми», державні будівельні норми є нормативними актами у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно статті 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав;б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи викладене суд вважає, що спірне рішення ОСОБА_4 міської ради від 18.06.2014 року за №220 в частині затвердження технічної документації та передачу у власність гр. гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суперечить інтересам територіальної громади міста, не сприяє забезпеченню безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міста, а також порушує вимоги пожежної безпеки, тобто прийняте з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

З приводу позовних вимог позивачів про зобовязання ОСОБА_4 міської ради виконати рішення Калінінського районного суду м. Донецьк від 06.02.2014 року у відповідності до норм чинного законодавства та ін., суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.12 Земельного кодексу України та ст.43 ЗУ «Про місцеве самоврядування» зазначене питання відноситься до повноважень місцевих рад, вирішується виключно на пленарних засіданнях ради та не входить до компетенції суду.

Таким чином, виходячи з обставин справи, позицій сторін у справі, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року, має бути задоволений частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 373, 376 ЦК України, ст.ст.12, 118, 122, 124, 155 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Частково задовольнити позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року

Визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради № 220 від 18.06.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам та передачу у власність» в частині передачі у спільну сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельної ділянки розташованої за адресою: м.Хорол, вул.Заяр'я 9, Полтавської області, загальною площею 0,4898 га.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 міської ради Полтавської області судовий збір в сумі 243, 60 на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: