Справа №489/8225/14-ц 06.04.2015 06.04.2015 06.04.2015
Провадження № 22ц/784/654/15 Головуючий у першій інстанції Спінчевська Н.А.
Доповідач в апеляційної інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

06 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Орельською Н.М.,

з участю:

заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року, постановлену по цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Новопетрівська сільська рада Новоодеського району Миколаївської області та ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, -

у с т а н о в и л а:

20 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин з ОСОБА_5.

ЇЇ обгрунтовував тим, що його батько ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є рідними братами, а, відповідно, він є племінником останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько, а ІНФОРМАЦІЯ_2 -і дядько.

За життя тому на праві приватної власності належали житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка для його обслуговування, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Єдиним спадкоємцем його майна за правом представлення є він.

Бажаючи прийняти спадщину, 14 жовтня 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини, а 10 листопада того ж року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проте, через відсутність документів, які б підтвердили родинні стосунки між ним та спадкодавцем, у видачі свідоцтва було відмовлено.

У зв'язку з цим він був вимушений звернутися до суду з даною заявою і просити суд про її задоволення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва, що постановлена у судовому засіданні, яке відбувалося 10 грудня 2014 року, до участі у справі у якості заінтересованої особи було залучено сина померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4, а ухвалою від 05 лютого 2015 року - заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду, оскільки, як на думку суду, вбачається спір про право.

Одночасно заявникові роз'яснено його право на пред'явлення позову на загальних підставах, де і вирішити питання про встановлення бажаного ним факту.

ОСОБА_3 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а цивільну справу повернути до того ж суду 1 інстанції для подальшого її розгляду і вирішення по суті.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та порушенням норм процесуального законодавства

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив її з додержанням норм процесуального права.

Так, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, що за правовою природою є встановленням фактів, що мають юридичне значення, суд 1 інстанції виходив з того, що встановлення даного факту родинних відносин може вплинути на спадкові права й обов'язки заінтересованої особи - ОСОБА_4, який теж заявив про свої права на спадкове майно, а, відтак, існує спір про право і підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Оскільки свою вимогу ОСОБА_3 заявив в порядку окремого провадження, то його заяву слід залишити без розгляду, роз'яснивши йому право на пред'явлення позову.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

Так, в силу ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, такі факти можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження лише за умов, що:

· факти, які підлягають встановленню, мають юридично значимий характер, тобто відповідно до закону тягнуть за собою певні юридичні наслідки, як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій;

· заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки;

· чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 235 ЦПК України).

Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту.

Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 256 ЦПК України і не є вичерпним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення: родинних відносин громадян.

Цей факт встановлюється в судовому порядку, якщо його підтвердження необхідно заявнику, для реалізації ним свого, ніким не оспорюваного права, в тому числі й одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину.

Разом з тим порядком окремого провадження не може бути встановлений факт родинних відносин, якщо заявнику він необхідний для підтвердження в подальшому свого права на спадщину жилу площу або на обмін останньої, оскільки у разі відмови щодо визнання права на жилу площу чи на її обмін заінтересована особа може звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня № 7 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Разом з тим, приписами ч.4 ст.256 ЦК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ч.6 ст.235 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заяви ОСОБА_3 та матеріалів справи вбачається, що встановлення родинних стосунків із ОСОБА_5 йому необхідно для спадкування майна останнього в порядку спадкування за законом, як єдиним спадкоємцем другої черги, в порядку спадкування за правом представленням,

Між тим, з копії спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_5, вбачається, що його спадщину бажає успадкувати що еквівалентно і син померлого ОСОБА_4, який є спадкоємцем першої черги і подав до приватного нотаріуса відповідну заяву (а.с.59).

Таким чином, в наявності спір між зазначеними особами щодо спадкування майна ОСОБА_5

За чинним цивільним законодавством такі спори вирішуються у порядку позовного провадження.

У зв'язку з цим, суд 1 інстанції зобов'язаний був залишити заяву ОСОБА_3 без розгляду і роз'яснити заявнику про його право подати позов на загальних підставах.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і районний суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до тверджень особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність процесуальних порушень при розгляді судом 1 інстанції даної цивільної справи, то вони не можуть слугувати скасуванню оскарженого рішення, оскільки більша частина з них не має підтвердження, а ті ж, що мають місце, носять формальний характер і не вплинули на правильність вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: