У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гончар В.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2203-300, згідно з яким ПАТ «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_4 кредит у сумі 500 тис. грн. Також 12 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та позивачем укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно житлового призначення: житловий будинок, загальною площею 208 кв. м та земельна ділянка площею 0,0316 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві Львівської області. Відповідно до умов іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань ОСОБА_4, іптекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 745 960 грн 77 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки: будинок АДРЕСА_1 Львівської області шляхом продажу нерухомого майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд виселити ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1 та зняти відповідачку з реєстраційного обліку.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 просять суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.П. Гончар