г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3735/14-ц
Номер провадження 2/213/99/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.,
при секретарі Купрієнко А.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 ,
Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Представник відповідача Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необгрунтованими, та просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В ході досудового розслідування, згідно протоколу огляду від 12.05.2013 року у нього під час проведення слідчої дії, було вилучено ноутбук Асеr, автомобільний GPS навігатор, 2 телефони: Sony Ericsson, LG та спортивну кофту.
Згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2014 року, який було винесено відносно нього, було вирішено повернути йому всі вилучену речові докази, оскільки вони належить йому на праві власності та не містять в собі слідів кримінального правопорушення.
З приводу повернення йому вилучених речей, позивач 18.06.2014 року звернувся із листом до Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
На його звернення йому надали відповідь від 15.07.2014 року № 26/Н-54, що всі речі крім ноутбука Асеr, він отримав під розписку. Автомобільний навігатор в переліку речей, які слід повернути згідно вироку суду, відсутній. За фактом відсутності ноутбука Асеr, відкрито кримінальне провадження та ведеться досудове розслідування.
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2014 року, було встановлено, що третя особа у справі - ОСОБА_3 , перебуваючи у званні молодшого сержанта міліції та у відповідності до наказу начальника КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.03.2013 року № 20 о/с, призначений на посаду старшини обслуговування персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в період часу з 30.04.2013 року по 30.12.2013 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.388ч.1 КК України при наступних обставинах.
Однак, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшини обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у званні молодшого сержанта міліції, в період часу з 13.06.2013 року по 30.12.2013 року, достовірно знаючи про те, що вказані речові докази ввірені йому для зберігання, діючи умисно, достовірно знаючи, що він є відповідальною особою за схоронність переданих речових доказів, здійснив розтрату ввіреного йому майна та передав під заставу невідомим особам ноутбук Acer, за що отримав грошові кошти, сума яких слідством не встановлена.
Вироком суду від 16.07.2014 року, встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , перебував в трудових відносинах із КМУ УМВС України Дніпропетровської області, перебуваючи на посаді старшини обслуговування персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Даними незаконними діями відповідача та третьої особи, позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 6999 грн., що складається із вартості придбаного ним 13.01.2012 року у супермаркеті електроніки Фокстрот ноутбука Acer AS560G-6344G64Mnkk, яка становить 5599 грн. та вартості придбаного згідно замовленню GPS-навігатора Prestigio Geo Vision 4120, яка становить 1400 грн. Заподіяну йому колишнім працівником відповідача шкоду, він просить стягнути саме з відповідача, оскільки юридична особа повинна відшкодувати шкоду заподіяну її працівником під час виконання ним посадових обов`язків. До того ж він дізнався, що третя особа на цей час перебуває в зоні АТО, та стягнення з нього шкоди в такому випадку, буде проблематичним.
Заподіяна йому моральна шкода полягає в тому, що своїми протиправними діями третя особа ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшини обслуговування персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, внаслідок порушення своїх професійних обов`язків допустив розтрату майна - ноутбука Acer, що належав позивачеві на праві власності.
Крім цього, під час проведення досудового розслідування працівниками КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в нього були вилучені: автомобільний GPS навігатор, 2 телефони: Sony Ericsson, LG, та спортивна кофта, які до сих пір йому не повернуті, і він не знає їхнього місця знаходження. Позивач вважає, що внаслідок вищезазначених обставин йому заподіяно моральну шкоду на загальну суму 10 000 гривень. Просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, та суду пояснила, що відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Отже, третя особа у справі - ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшини обслуговуючого персоналу підпорядкованого сектору матеріального забезпечення Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ніс на той час повну матеріальну відповідальність, що підтверджується договором про повну матеріальну відповідальність, та згідно ст. 614 ЦК України, несе відповідальність за наявності її вини. Оскільки вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2014 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 388 КК України (розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт або яке описано, чи порушення обмеження права користуватися таким майно, здійснене особою, якій це майно ввірено) та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн., та вина ОСОБА_3 встановлена вироком суду, саме третя особа - ОСОБА_3 несе відповідальність за розтрату ввіреного майна, та повинна відшкодовувати заподіяну ним, як матеріальну, так і моральну шкоду. Крім того, представник відповідача не погоджується з зазначеною позивачем суми моральної шкоди, вважає її необґрунтованою та безпідставно завищеною. Не погоджується представник відповідача і з розміром матеріальної шкоди, яку визначив позивач, оскільки з протоколу огляду від 12.05.2013 року не вбачається, що зазначений позивачем автомобільний GPS навігатор був вилучений старшим слідчим прокуратури Інгулецького району м. Кривого Рогу Вовк С.В. У вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2014 року, яким позивача було притягнуто до кримінальної відповідальності, було вирішено питання і щодо речових доказів, які вилучалися у позивача. Так, в вироку суду зазначено про повернення ОСОБА_1 ноутбука Асее з сумкою. Щодо GPS навігатору, то в зазначеному вироку суду, про нього не згадується. 10.06.2014 року позивач в Криворізькому МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області отримав долучені до кримінального провадження речові докази: годинник, перстень, два мобільні телефони марки Нокиа 670 та Нокиа 2700 С-2, сумку чорну. При цьому, у розписці, яку написав Невінчаний, зазначено, що він має претензії тільки у зв`язку з відсутністю ноутбука.
Відповідно до книги обліку речових доказів Криворізького МУ № 1088 н/т, вказаний позивачем автомобільний GPS навігатор, в кімнаті зберігання речових доказів СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, не значиться.
Крім того, позивач ніяким чином не довів, що саме він придбав автомобільний GPS навігатор вартістю 1400 грн., оскільки в наданому позивачем суду замовленні, замовника не зазначено, не вказана дата платежу, не чіткий відтиск печатки та відсутні помітка або фіскальний чек про оплату зазначеного замовлення. Представник відповідача вважає, що наданий доказ щодо вартості GPS-навігатор є неналежним, а тому просить його не враховувати. За вищезазначених підстав, представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Третя особа у справі - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений. Вимоги щодо належного повідомлення відповідно до ст.ст.74-76 КПК України судом дотримано. Відповідно до інформації Військового комісаріату Саксаганського району м.Кривого Рогу ОСОБА_3 ,1990 року народження, проходить військову службу за мобілізацією з 28.08.3014 року /а.с.55/.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він закінчував кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_1 та інших осіб. Тому, до речових доказів він ніякого відношення не має. Та ніякою інформацією з цього питання не володіє.
Встановлено, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2014 року ОСОБА_1 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.ст. 345 ч.2, 296ч.3 КК України. В ході досудового розслідування відповідно до протоколу огляду від 12.05.2013 року у Невінчаного було вилучено: три стріляні гільзи патронів пістолету ПМ ЛПЗ 9х18; перстень з жовтого металу з 8 каміннями; марлевий тампон з речовиною бурого кольору; погон та карман від форменого одягу працівника міліції; блок керування рації KENWOOD, інв.№ 106426; сумка чорного кольору зі страховим полісом автомобіля М 2140 ОСОБА_6 ; шість слідів рук на 5 липких стрічках; автомобіль Пежо державний номер НОМЕР_1 ; ноутбук ассе з сумкою, диктофон, годинник, 2 телефони /а.с.6,7/.
Однак, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшини обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у званні молодшого сержанта міліції, в період часу з 13.06.2013 року по 30.12.2013 року, достовірно знаючи про те, що вказані речові докази ввірені йому для зберігання, діючи умисно, достовірно знаючи, що він є відповідальною особою за схоронність переданих речових доказів, здійснив розтрату ввіреного йому майна та передав під заставу невідомим особам ноутбук Acсе, за що отримав грошові кошти, сума яких слідством не встановлена.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнаний винуватим за ст.388 ч.1 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень /а.с. 84-86/.
Згідно наказу по ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19.02.2013 № 40 о/с молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 призначено старшиною обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління, увільнивши від посади інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби Криворізького міського управління, з 19 лютого 2013 року /а.с. 97/. Наказом по ГУМВС України в Дніпропетровській області від 31.12.2013 № 324 о/с ОСОБА_3 старшину обслуговуючого персоналу підпорядкованого сектору матеріального забезпечення Криворізького міського управління, сержанта міліції, звільнено в запас Збройних сил: за п. 63 "є" (за порушення дисципліни): з 31 грудня 2013 року /а.с.98/.
Таким чином, судом встановлено, що на час скоєння кримінального правопорушення 3-я особа ОСОБА_3 знаходився у трудових відносинах з відповідачем.
Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже згідно положення вищезазначеної статті не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальній справі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВС України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року з наступними змінами, визначено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст.441 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст.440 ЦК відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, знаходився у трудових відносинах з відповідачем, а тому відповідальність за спричинення матеріальної та моральної шкоди повинен нести відповідач.
Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд вважає, що підлягає відшкодуванню тільки вартість ноутбука Асеr AS560G-6344G64Mnkk, оскільки саме щодо розтрати тільки цієї речі визнана вина ОСОБА_3 вироком суду. Вартість ноутбука Асеr AS560G-6344G64Mnkk підтверджена наданим позивачем фіскальним чеком та становить суму 5599,00 грн. /а.с.91/. При цьому суд враховує, що вартість ноутбука, визначену позивачем, відповідач не оспорював, визнавав, про що свідчать і надані суду письмові заперечення відповідача, а отже суд вважає, що вартість ноутбука погоджена сторонами, та доказуванню не підлягає.
Щодо інших речей, на неповернення яких посилається ОСОБА_1 (GPS-навігатор, 2 телефони: Sony Ericsson, LG, спортивна кофта), то вина ОСОБА_3 щодо їх втрати не встановлена, оскільки у вироку суду від 16.04.2014 року про розтрату цих речей ОСОБА_3 не йдеться, та вони взагалі не згадються. Тому обставини зникнення або відсутності речових доказів не є предметом цього спору, та ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися з позовом до відповідача, щодо втрати інших його речей, але за інших підстав. Тому вимога щодо відшкодування вартості GPS-навігатора є необґрунтованою, та задоволенню не підлягає.
Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач зобов`язаний обґрунтувати розмір моральної шкоди та надати докази, що підтверджують вказану шкоду. Суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що ОСОБА_1 жодного доказу заподіяння йому моральної шкоди, а також обґрунтованості розміру цієї шкоди суду не надав, а тому його позовні вимоги щодо заподіяння йому моральної шкоди задоволенню не підлягають.
За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути з Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 5 599 /п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять ) гривень.
В задоволенні інших позовних вимог, щодо відшкодування вартості GPS-навігатора, та відшкодування моральної шкоди, відмовити.
Стягнути з Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя