Справа № 345/2302/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2130/2015
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: апелянта - ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 31 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4, третіх осіб: публічного акціонерного банку «Райффайзен банк Аваль», ОСОБА_8 про визнання незаконними дій державного виконавця та визнання недійсною незалежної оцінки вартості майна, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що на виконанні в міському ВДВС Калуського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-1105, виданий 18.06.2010року Калуським міськрайонним судом про стягнення солідарно з неї та ОСОБА_2 в користь ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" 1524410, 12грн. заборгованості та 1970 грн. судових витрат. Постановою державного виконавця міського ВДВС Бодлак Б.З. від 11.10.2012 року призначено ОСОБА_4 експертом, суб"єктом оціночної діяльності - для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань оцінки майна боржника, а саме - нежитлового приміщення АДРЕСА_1 Дану постанову нею було отримано 15.10.2012року.

В листопаді 2012 року міський відділ ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції повідомив її, що експертна оцінка зазначеного вище нежитлового приміщення становить 656 888 грн., даний факт підтверджується повідомленням № 16704 від 29.10.2012 року. Одночасно їй роз'яснили, що в разі незгоди з даною оцінкою вона вправі в 10-денний строк подати державному виконавцю заперечення. З оцінкою вона не була згідна, тому подала свої заперечення. Також з даною оцінкою не був згідний і стягувач - ПАТ "Райфайзен Банк Аваль".

В грудні цього ж року державною виконавчою службою їй було направлено копію результату рецензування оцінки майна, згідно якого вбачалося, що звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки майна.

В кінці січня 2013 року вона отримала повідомлення відповідача за №551 від 12.01.2013року про те, що експертна оцінка проведена на підставі рецензії від 26.11.2012року становить 691175грн. Також їй роз'яснено право в 10-денний строк з часу отримання даного повідомлення подати державному виконавцю заперечення у випадку, якщо вона не згідна з результатами визначення вартості чи оцінки майна, що нею і було зроблено. У відповідь вона знову подала свої заперечення до державного виконавця, як і їй було запропоновано в повідомленні.

25.02.2013 року вона отримала повідомлення державного виконавця №1937 від 20.02.2013року, що на підставі її заперечення оцінки вже проведено рецензію з результатами якого вона була ознайомлена, тому в разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, має право оскаржити її в судовому порядку. Однак, вважає, що нова експертна оцінка також повинна бути піддана рецензуванню.

Просила суд визнати дії державного виконавця незаконними, а також - недійсною незалежну оцінку вартості приміщень магазину загальною площею 114, 3 кв.м. у АДРЕСА_1 від 17.01.2013 року, що проведена суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник ОСОБА_6 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що відповідно до постанови державного виконавця Бодлака Б.З. було відкрито виконавче провадження по стягненню грошових коштів з ОСОБА_6, ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитних зобов'язань перед третьою особою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Враховуючи, що в якості забезпечення по кредитному договору було передано в іпотеку нерухоме майно, державним виконавцем було прийнято рішення щодо звернення стягнення на дане майно шляхом його продажу на аукціоні та залучено суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4

Перший звіт останньою було виготовлено станом на 24.10.2012 року і листом відповідача від 29.10.2012 року позивачку було повідомлено про проведену експертну оцінку та її вартість в розмірі 656 888грн. Враховуючи незгоду позивачки із встановленою оцінкою, відповідачем було призначено рецензування проведеної оцінки. Про результати рецензування позивачку було повідомлено листом від 17.12.2012 року. Оскільки результати рецензування свідчили про те, що оцінка визначена у звіті від 29.10.2012 року є недостовірною, ОСОБА_4 повинна була виправити існуючі недоліки. Остання виправила недоліки у звіті від 24.10.2012 року про які було зазначено у рецензії від 26.11.2012 року. Про проведення нової оцінки та визначення її в розмірі 691 175 грн. позивачку було повідомлено листом від 22.01.2013 року. Крім того, у листі було зазначено про те, що у випадку незгоди з експертною оцінкою від 17.01.2013 року вона має право на подання заперечень. Рекомендацій і щодо звернення до суду з оскарженням оцінки лист від 22.01.2013 року не містив.

Суд першої інстанції трактує цю оцінку, як таку, що визначена за результатами рецензування, незважаючи на визнання ним факту, що оцінка майна від 17.01.2013 року є новою оцінкою.

Крім того, судом не надано жодної правової оцінки посиланням представників позивачки на ч. З статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якою передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим. Виходячи з того, що 17.01.2013 року була виготовлена нова оцінка, яка погоджується та приймається відповідачем 1 як органом державної влади, вона підлягала обов 'язковому рецензуванню.

Апелянт вважає, що оцінка від 17.01.2013 року є недостовірною.

Крім того, судом було безпідставно відмовлено у проведенні повторної судово- будівельної експертизи для визначення ринкової вартості об'єкта оцінки.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представники апелянта доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів поданих у апеляційній скарзі, просили про їх задоволення.

Відповідач та представник третьої особи доводи апеляційної скарги заперечили, вважають її безпідставною, а рішення суду законним та обгрунтованим, яке просили залишити в силі.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у відділі ДВС Калуського МРУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1105, виданого 18.06.2010 року Калуським міськрайонним судом про стягнення солідарно з позивачки та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1524410, 12 грн. боргу та 1970 грн. судових витрат. В процесі виконання судового рішення державним виконавцем описано майно боржника, а саме: нежитлове приміщення магазину загальною площею 114, 3 кв.м у м. Калуші, проспект Л.Українки, 44.

Постановою державного виконавця міського ВДВС Бодлак Б.З. від 11.10.2012 року призначено ОСОБА_4 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань оцінки майна боржника, вищевказаного нежитлового приміщення ( а.с. 12 т.1).

Як вбачається з висновку оцінювача про вартість майна, - вартість майна вказаного нежитлового приміщення становить 656888 грн. Оскільки позивачка і третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не були згідні з даною оцінкою, державним виконавцем призначено рецензування оцінки майна.

Рецензентом ОСОБА_11 проведено рецензування звіту про незалежну оцінку вартості спірного приміщення та встановлено порушення при проведенні оцінки, зокрема , що звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність майна.( а.с. 13-18 т. 1).

Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 відповідно до рекомендацій рецензента проведено нову оцінку об'єкта, де вартість описаного майна боржника становила 691175 грн. без ПДВ ( а.с. 115 т.1 ). Позивачка знову ж таки не була згідна з новим висновком експерта. Однак. державним виконавцем їй було рекомендовано у випадку незгоди з новою оцінкою, визначеною за результатми рецензування, звернутися зі скаргою до суду. ( а.с. 8 т.1 ).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачки про те, що у випадку заперечення однією із сторін результатів оцінки, проведеної на підставі рецензії, державний виконавець зобов'язаний призначити повторне рецензування - є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Державний виконавець діяв відповідно до вимог ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", яка зобов»язує його вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Судом встановлено, що вартість описаного майна боржника, згідно висновку експерта ОСОБА_4 становила 656888 грн. без ПДВ ( 788256,06 грн. з урахуванням ПДВ). А згідно експертної оцінки, проведеної на підставі рецензії, вартість майна становила 691175 грн. без ПДВ (829410 грн. з урахуванням ПДВ). Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №14/06/14 від 24.06.2014 року, проведеної на підставі ухвали суду, вартість нежитлового приміщення магазину площею 114, 3 кв.м. у м. Калуші, проспект Л.Українки, 44, становить 828338 грн. з урахуванням ПДВ ( а.с. 177-186 т.1 ).

Отже, судом першої інстанції на підставі зібраних письмових доказів правильно визначено, що вартість майна, визначена судовим експертом, є нижчою від вартості згідно висновку, проведеного на підставі рецензії та майже рівна із вартістю, визначеною експертом ОСОБА_4 Тобто всі три оцінки майна є співрозмірними, а бажання позивачки проводити нові будівельно-технічні експертизи з приводу оцінки майна можуть призвести до безкінечності цього процесу.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Тобто, із даної норми права слідує, що єдиним можливим способом визначення вартості арештованого майна на стадії виконавчого провадження є проведення незалежної оцінки суб'єктом оціночної діяльності, призначеним постановою державного виконавця. А тому, посилання позивачки на те, що вартість майна, визначена на її замовлення у розмірі 939 250 грн. ( а.с. 21 т.1) не може бути допустимим доказом у розумінні ст. 59 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка не довела незаконності дій державного виконавця щодо відмови у проведенні рецензування звіту про незалежну оцінку вартості майна та визнання недійсною незалежної оцінки вартості майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд повно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам та постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Його висновок, що суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 діяла відповідно до вимог ст. 12 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», забезпечивши об'єктивність оцінки майна - є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта