Категорія: 27 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г. ,

суддів - Грушицького А.І., Свистун О.В.,

при секретарі - Лимарю Р.С.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду із вказаним позовом, покликаючись на те, що 18 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки НОМЕР_1, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку з лімітом кредитування 19 000 грн. зі сплатою 30 % річних.

Відповідач кредит не повертає, відсотки не сплачує, ніяких дій щодо погашення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору, не вживає, а тому, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 33899 грн. 15 коп. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 33 899 грн.15 коп. в тому числі: непогашений кредит - 19002, 82 грн., несплачені відсотки - 5315, 08 грн., пеня та штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 9581, 25 грн. та судові витрати по справі в сумі 338 грн. 99 коп.

Ухвалою від 27 січня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в даній цивільній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним заочним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на його незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В даному судовому засіданні відповідач та його представник, кожен зокрема, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать розписки представника в даному повідомленні, проте про причини неявки не повідомив.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що між ОСОБА_1 і банком було укладено кредитний договір, відповідач не виконав зобов'язання за цим договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 33 899, 15 грн., яку суд і стягнув з нього.

Однак, такі висновки суду ґрунтуються на недоведених обставинах, що мають значення для справи та не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Згідно вимог ст. 213ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 214 ЦПКУкраїни під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Звертаючись з позовом, банк як на підставу своїх вимог покликався на укладений між сторонами договір НОМЕР_1 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 18.08.2008 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В той же час вимоги до письмової форми встановлені ст. 207 ЦК України, відповідно до якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Проте, всупереч зазначеним нормам матеріального і процесуального права суд належним чином не перевірив доводів позивача, не дав належної правової оцінки доказам, які банк надав на підтвердження вимог, а розглянувши справу у відсутності відповідача, не зміг встановити всі обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Так, копію договору НОМЕР_1 від 18.08.2008 року (а.с.44), на яку послався суд в своєму рішенні як на підтвердження позовних вимог, суд не перевірив належним чином на достовірність та не витребував у позивача оригінал договору, як це передбачено ст. 64 ЦПК України.

Як вбачається з цієї копії договору вказаний договір відповідачем ОСОБА_1 не підписаний, оскільки у Розділі 16 вказаного договору «Підписи та реквізити сторін» у графі «Клієнт» будь - який підпис відсутній. Підпис є лише під повідомленням про отримання картки та ПІН - конверту до неї, що датоване 08.09.2008 року, тобто значно пізніше дати договору.

Відповідач в даному судовому засіданні заперечив факт укладення договору та отримання грошей за вказаним кредитним договором, покликаючись на те, що не підписував договір і коштів не отримував. При цьому зазначив, що вже один такий договір, який нібито був укладений між ним і позивачем 12.08.2008 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2013 року був визнаний недійсним, що підтверджується копією цього рішення (а.с. 56-58).

Оригінал договору від 18.08.2008 року на вимогу апеляційного суду (а.с.81) банком не був наданий.

Суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність договірних відносин між сторонами та чи знімав кошти відповідач з рахунку, не з'ясував чи був рух коштів по даному договору.

Крім того, доказів про зняття відповідачем коштів з карткового рахунку, банком, всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано, а наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості (а.с.9) таких даних не містить.

До того ж як вбачається з копії договору (а.с. 44) сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку на обслуговування кредитної картки, причому згідно Розділу I п.1.1 договору картковий рахунок банком відкритий за тарифним пакетом кредитна карта для приватних підприємців, яким відповідач не був.

За таких обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що банком як позивачем у справі не було доведено факту укладання між сторонами договору кредиту (карткового рахунку для користування кредитними коштами), а також самої заборгованості, яка виникла саме на підставі такого правочину та його умов, а тому правових підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення позову, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, з ПАТ КБ «Надра» в користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 170 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, - ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 170 грн. за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і можебути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий

Судді: