печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Кулакова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 2984,22 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що погоджене відповідачем страхове відшкодування у встановлений законом 90-денний строк, який сплинув 11.03.2014 р. не виплачено, в зв'язку з чим Позивач просить суму страхового відшкодування стягнути в примусовому порядку. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 11.03.2014 р. по 06.02.2015 р., встановлену п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 622,65 грн. Крім того, позивачем понесені витрати, пов'язані з оплатою адвокатських послуг у розмірі 1461,60 грн. та витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Будучи належним чином повідомленими позивач, його представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розглядати справу у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.12.2013 р. по вул. Пролетарській, 320 в м. Костянтинівка, за участю автомобіля марки «ЗАЗ» держаний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «ВАЗ-21154», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача сталася ДТП, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована відповідачем.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2013 р. винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняте одне з рішень, зазначених у цьому пункті та протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Листом від 08.07.2014 № 096 Відповідач погодив суму страхового відшкодування в розмірі 2984,22 грн., яка станом на день звернення позивача до суду, йому не виплачена.

Відсутність у позивача даних про виплату йому погоджену суму страхового відшкодування чи строків його виплати, свідчить про правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування по заяві позивача про настання страхового випадку в примусовому порядку.

При визначенні розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди суд виходить з погодженої відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 2984,22 грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Оскільки страховий випадок стався 11.12.2013 року, і того ж дня позивач подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, то кінцевий строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, враховуючи максимальний термін, встановлений пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» припадає на 11 березня 2014 року.

Таким чином пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 11 березня 2014 року по 06 лютого 2015 р. становить 622 гривень 65 копійок.

Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Представництво як форма правової допомоги в суді є способом реалізації суб'єктом його прав та обов'язків у разі, якщо він з певних причин не має можливості безпосередньо взаємодіяти з іншими учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою суб'єкт права уповноважує фізичну або юридичну особу представляти його інтереси у правових стосунках з судом і учасниками судового провадження.

В даному випадку інтереси позивача представляв адвокат Мішин М.В. на підставі договору про надання правової від 07.07.2014 року, що є формою правової допомоги.

Згідно з Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Представник позивача Мішин М.В. згідно свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю № 4398, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії від 04.07.2012 р. № 49, має право на надання правової допомоги та відповідно до розрахунку витрат на надання правової допомоги позивачу від 12.12.2014 р. вчиняв дії щодо аналізу правового становище клієнта та його консультування, досудового врегулювання спору, підготовки позовної заяви та звернення до суду із позовом. На вчинення зазначених дій представником позивача було витрачено 3 години.

З врахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» витрати на надання правової допомоги позивачу становлять 1461,60 грн.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві понесені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 988, 625, 1167 ЦК України, ст. 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 2984,22 грн., суму пені в розмірі 622,65 грн., витрати, пов'язані з оплатою адвокатських послуг в сумі 1461,60 грн. та суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун