Справа № 369/6121/15-ц
Провадження № 2/369/2723/15
28 вересня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі Кузьменко О.П..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -
У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що 31.07.2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПАТ «БТА Банк» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0487378.228. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Мазда 6» д/н НОМЕР_1.
17.10.2013 року об 11 годині 35 хвилин на а/д Київ-Чоп в с. Мила відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю, транспортного засобу «Мазда 6» д/н НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_2, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, 18.10.2013 року «Страховою компанією «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» було проведено його огляд про що складено Акт огляду транспортного засобу та складено Рахунок № 101-13-10-30 від 30.10.2013 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «Мазда 6» д/н АА2019СХ05.11.2013 року.
Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: розмір збитку складає 5 951,36 грн.; франшиза складає 575,00 грн; процент виплати - 75%, а всього - 3 888,52 гривень.
16.01.2014 року позивачем було отримано Акт виконаних робіт по рахунку № 101-13-10-30 на суму 951,36 гривень.
23.01.2014року мозивачем було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт по справі № 3927.206.13.01.02 на доплату страхового відшкодування в розмірі 1 487,84 гривень.
27.01.2015року позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 1 487.84 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2160 від 27.01.2014р.
В судове засідання представник позивача не з»явилася. Надіслала на адресу суду листа, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання, не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».
Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»
Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»
Судом встановлено, що 17.10.2013 року об 11 годині 35 хвилин на а/д Київ-Чоп в с. Мила відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю, транспортного засобу «Мазда 6» д/н НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_2, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 28.10.2013 р.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ці самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.
Згідно даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - Відповідача, ОСОБА_1, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2335793.
Згідно умов Полісу АЕ/23357931 ПрАТ «УОСК» відповідає за шкоду заподіяну майну в рамках ліміту 50 000,00 гривень, розмір франшизи складає 1000,00 гривень.
Пунктом 6 ст. 36 ЗУ «Про ОСЩІВ» встановлено, що «Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування».
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33 Закону України « Про страхування», ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Д.Усатов