Справа № 152/350/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представників заінтересованих

осіб ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу), заінтересовані особи Рахнівсько-Лісова сільська рада Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

5 березня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу). Заявник просить встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла 1 серпня 1991 року з 1949 року по 1 серпня 1991 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, який помер 29 червня 2010 року. Заявник зазначила, що не встановлення цього факту може перешкодити у реалізації нею прав та свобод, як спадкоємця. Також заявник посилається на те, що це необхідно для встановлення та уточнення повного кола спадкоємців і визначення цивільного (громадянського) стану померлих осіб.

Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначає, що ОСОБА_6 з 1949 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до моменту смерті 1.08.1991 разом з ОСОБА_7, який помер 29.06.2010, спадкоємцем якого є заявник. Факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ведення ними спільного господарства підтверджується відомостями, зазначеними у погосподарських книгах Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, починаючи з 1947 року по день смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Так у графах книг «Відношення до голови сімї» зазначено навпроти прізвища ОСОБА_6 голова сімї, а навпроти ОСОБА_7 її чоловік. Факт проживання останніх однією сімєю підтверджується також довідками Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області та заповітом ОСОБА_6 від 5.04.1989, яким вона усе своє майно заповідала ОСОБА_7, який спадщину прийняв, вступивши у фактичне володіння майном. Оскільки з 2007 року до смерті ОСОБА_7 заявник доглядала за його життям та здоровям, повністю зосередившись на цьому, то вона не надавала значення фактичної реєстрації шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Проте після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно зясувати та уточнити обсяг спадщини, кола спадкоємців, а також визначення цивільного (громадянського) стану померлих осіб, які виникли на момент такого відкриття спадщини після кожного зі спадкодавців.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Окрім того, заявник пояснила, що встановлення факту, про який вона просить необхідно для реалізації нею права на спадщину після смерті ОСОБА_7, спадкоємцем якого вона є по заповіту. Заявник також пояснила, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 побудував будинок по вул. Зарічна, 27 у с. Рахни-Лісові, у якому вони проживали однією сімєю, тому ОСОБА_7, так само як і ОСОБА_6, був співвласником частини цього будинку, а отже право ОСОБА_7 на частину будинку також перейшло у спадщину. Зокрема, бажання оформити право на спадщину на чистину зазначеного вище будинку, яка належала ОСОБА_7 і спонукало заявника звернутися до суду з цією заявою.

Представник заінтересованої особи - Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_8 у судовому засіданні при вирішенні справи послалася на вирішення суду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_4, у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та подав клопотання про залишення заяви без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що у цій справі існує спір про спадкове право між заявником та спадкоємцем ОСОБА_6 ОСОБА_5, представником якої він є. Представник заінтересованої особи також пояснив, що він заперечує факт проживання з 1949 року по 1 серпня 1991 року однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7

Заявник та її представник заперечували проти залишення заяви без розгляду, посилаючись на відсутність спору про право.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

У пункті 3 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 серпня 1998 року, зареєстрованого у БТІ 30.08.1999 за № 1446, ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_6, померлої 1 серпня 1991 року 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Зарічній, 27 (а.с. 73).

Заявник стверджує, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 побудував будинок по вул. Зарічна, 27 у с. Рахни-Лісові, у якому вони з 1949 року по 1 серпня 1991 року проживали однією сімєю, тому ОСОБА_7, так само як і ОСОБА_6, був співвласником частини цього будинку, а отже право ОСОБА_7 на частину будинку також перейшло у спадщину. Зокрема, бажання оформити право на спадщину на частину зазначеного вище будинку, яка належала ОСОБА_7 і спонукало її звернутися до суду.

У свою чергу, представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_4 взагалі заперечив факт проживання з 1949 року по 1 серпня 1991 року однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7

Отже, на переконання суду, у цій справі існує спір про право між спадкоємцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а тому клопотання представника заінтересованої особи слід задовольнити, залишивши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу) без розгляду.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 208-210, 234, 235, 256 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу), заінтересовані особи Рахнівсько-Лісова сільська рада Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що вона має право подати позов до суду на загальних підставах.

Згідно статей 293, 294, 296 ЦПК України, на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий