Справа № 408/1992/15-ц
Провадження № 22ц/782/441/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року, серпня місяця, 3-го дня у м. Сєвєродонецьку колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі : головуючого судді: Яреська А.В., суддів : Луганської В.М., Карайван Т.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 06 липня 2015 року по заяві ОСОБА_1 про внесення заяви в відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, зацікавлена особа комунальний заклад « Біловодська центральна районна лікарня» -

встановила:

До Біловодського районного суду 26.06.2015 року від гр. ОСОБА_1 надійшла заява про внесення заяви в відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань із проханням до суду «призначити судом внести заяву в відомість до єдиного реєстру досудових розслідувань».

Ухвалою суду від 01 липня 2015 року заяву було залишено без руху із посиланням на недодержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК та наданням строку для усунення недоліків (а.с. 5).

Ухвалою суду від 06 липня 2015 року заяву було визнано неподаною та повернуто позивачці із посиланням на те, що ухвала суду від 01.07.2015 року заявницею не виконана, недоліки заяви не усунуті. Крім того в ухвалі суд вказав на те, що із змісту заяви слідує, що заява повинна бути розглянута в порядку гл. 19 КПК України.

Із ухвалою суду заявниця не погодилась та надала на неї апеляційну скаргу, у якій посилається на припущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Вислухавши доповідача та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного:

Так, ухвалою суду від 01 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху як позовну заяву із посиланням на недодержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК та із наданням строку для усунення недоліків (а.с. 5), оскаржуваною ухвалою суду від 06 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачці теж із посиланням на те, що ухвала суду від 01.07.2015 року заявницею не виконана, недоліки заяви не усунуті - при цьому суд хоч і вказав одночасно на те, що із змісту заяви слідує, що заява повинна бути розглянута в порядку гл. 19 КПК України - проте залишив заяву без розгляду саме із посиланням на ст.. 119-120 ЦПК, вказавши на те, що визнає поданою саме позовну заяву.

Як роз'яснювалось у п. 4. Постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства».

Незрозуміло і те, з чого саме виходив суд, коли в ухвалах від 01.07.2015 та 06.07.2015 року називав заяву ОСОБА_1 позовною та перевіряв її зміст на відповідність за нормами ЦПК, а не КПК України. Посилання ж у оскаржуваній ухвалі одночасно як на ст.119, так і на ст.122 ЦПК як на підстави визнання заяви неподаною не може бути за таких обставин визнано виправданим. Крім того, колегія суддів звертає тут увагу і на ту обставину - що з самої заяви ОСОБА_1 про внесення заяви в відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань із проханням до суду «призначити судом внести заяву у відомість до Єдиного реєстру досудових розслідувань» жодним чином не вбачається прохання до суду розглянути цю заяву як позовну у порядку цивільного судочинства.

Отже, судом першої інстанції не було звернуто уваги на те, що зазначена заява про внесення заяви в відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, що надійшла до суду із проханням «призначити судом внести заяву в відомість до єдиного реєстру досудових розслідувань» не може розглядатись як така, що є позовною заявою у розумінні норм ЦПК України. У заяві відсутні жодні посилання на ЦПК, заявлені у заяві вимоги можуть та повинні бути розглянуті лише за нормами Кримінального Процесуального Кодексу, адже питання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинно було розглядатись за нормами КПК України лише слідчим чи прокурором, скарга ж на їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути розглянута судом відповідно до встановленого ст. 303-307 КПК України порядку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновків про те, що суд першої інстанції порушив встановлений порядок при винесенні оскаржуваної ухвали, що з огляду на вимоги ст.312 п. 3 ч. 1 ЦПК є підставою для скасування ухвали та передання питання на новий розгляд до суду.

З огляду на викладене вище, та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 312, 314- 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 06 липня 2015 року скасувати та повернути вирішення питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає провадженню по справі.

Головуючий:

Судді :