АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріАбдуллаєвій Е.Б.
за участю: представника позивача Салівон В.І.,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_8 про визнання правочину нікчемним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року у задоволені позову відмовлено. /а.с. 112-116/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано положення п. 3 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про те, що правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк здійснив відчуження майна за цінами, нижчими від звичайних, в даному випадку на 41, 21% від звичайної ціни було здійснено продажу спірної квартири, однак судом встановлена різниця у 18, 9% в більшу сторону, у зв'язку з чим були заявлені клопотання щодо визначення дійсної вартості відчуженого майна, у задоволенні яких судом відмовлено, натомість взято до уваги висновок експерта, наданий відповідачем та здійснений поза межами розгляду справи, що не може вважатись належним доказом у справі. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 15 березня 2011 року між ТОВ «Електротех» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір про погашення боргу, за умовами якого ТОВ «Електротех» передало банку в рахунок погашення боргу належні йому на підставі укладеного з ТОВ «Столична будівельно-інвестиційна компанія» договору підряду №с16/02 від 16 лютого 2005 року майнові права на квартири в будинку АДРЕСА_1.

03.09.2013 р. між ТОВ «Електротех» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було підписано акт приймання-передачі квартир, відповідно до якого ціна квартири № 7 визначена в розмірі 2586412,14 гривень.

10 вересня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 3275.

При укладенні Договору купівлі-продажу квартири сторони визначили, що вартість квартири, за якою здійснюється продаж становить 1 520562 гривень.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 р. № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 р прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» і 24 листопада 2014 року прийнято рішення № 128, відповідно до якого призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», а рішенням від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації по 20 березня 2015 року.

Відмовляючи у визнанні спірного договору нікчемним та визнання права власності, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 6 та 627 ЦК України про те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості та ст. 628 ЦК України про те, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а у відповідності до п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Встановивши, що договір купівлі продажу квартири, укладений 10.09.2014 р. був підписаний сторонами, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що сторони даного правочину дійшли згоди щодо всіх його умов і зовнішній вираз їх волі відповідав внутрішньому.

Крім того, відповідно до підстав недійсності правочину встановлених ст. 215 ЦК України, суд першої інстанції прийшов також до обґрунтованого висновку, про те, що звертаючись до суду позивач посилається на підставу нікчемності оспорюваного правочину - продаж квартири за ціною нижчою від звичайної більше ніж на 20% (ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), у зв'язку з чим не дотримався зазначених вимог закону, та звернувся у спосіб не передбачений ст. 215 ЦК України.

Також вірно зазначено судом першої інстанції про відсутність підстав, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для нікчемності укладеного правочину, оскільки відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження від 03.06.2015 р. № 9137/15-43/9385-9397/15-43, вартість спірної квартири на момент продажу становила 1874887 гривень, що на 18,9% більша від ціни продажу, а сам висновок є належним і допустимим доказом в розумінні ст.58, 59 ЦПК України, оскільки складений судовим експертом державної експертної установи, який має необхідну кваліфікацію з даного виду експертиз, і зазначений висновок містить необхідну інформацію з приводу предмета доказування.

№ справи 752/3110/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 12950/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Доводи апеляційної скарги щодо здійснення відчуження майна за ціною, нижчою від звичайної, в даному випадку на 41, 21%, колегія суддів не бере до уваги, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони досягли згоди щодо усіх умов договору від 10.09.2014 р., в тому числі і його ціни у розмірі 1 567 383 гривні, яка відповідно до п. 3.5 договору встановлена на підставі «Звіту про незалежну оцінку майна», виконаного ТОВ «Актив Експерт», на замовлення ПАТ «ВіЕйБі Банк» / а.с. 135/. На виконання вказаного договору також ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_8 видана довідка про проведену у повному обсязі оплату та відсутність претензій, що свідчить також про грошовість вказаного договору та узгодження щодо суми продажу.

Крім того, ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ №733/БТ від 20.11.2014 р., договір купівлі-продажу укладений 18.09.2014 р., а відповідно до п. 3 ч. 3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин має бути вчинений саме неплатоспроможним банком.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язання забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. На виконання вказаних вимог, 20.01.2015 р. тимчасовою адміністрацією видано наказ №23/1 про здійснення такої перевірки, виявлено спірний договір, однак будь-яких рішень стосовно нього тимчасовою адміністрацією не прийнято, зокрема повідомлення сторін договору, та вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів у порядку ч. 4 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги щодо взяття до уваги висновку експерта, наданого відповідачем, здійсненого поза межами розгляду справи, колегією суддів також не беруться до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, у зв'язку з чим, підстав не брати до уваги висновок КНДІСЕ від 25.03.2015 р. №4801/15-42/4815/15-43, у суду першої інстанції не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної МариниАнатоліївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: