Справа № 462/2815/09 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/4755/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі Івановій О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі» ОСОБА_4 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2009 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням позов ВАТ АКБ «Львів» задоволено. Стягнуто солідарно з ТзОВ «Софі» та ОСОБА_5 в користь ВАТ АКБ «Львів» заборгованість за генеральним кредитним договором від 29.08.2008 року у розмірі 2 897 884,97 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржив ліквідатор ТзОВ «Торговий дім «Софі» ОСОБА_4, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що рішення є незаконним та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про направлення поручителю повідомлення (вимоги) про виконання зобовязання згідно договору поруки, проте цих обставин не врахував дійшов помилкового висновку про дотримання позивачем процедури направлення вимоги до поручителя. Крім того посилається на те, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт невиконання позичальником зобовязання, а наданий позивачем розрахунок не може бути належним доказом, так як у ньому відсутній сам факт виконання будь-яких розрахунків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу безпідставною і тому її слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Судом встановлено, що 29.08.2008 року між ВАТ АКБ «Львів» та ТзОВ «Торговий дім «Софі» був укладений кредитний генеральний кредитний договір у вигляді відкличної відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом у розмірі 2 500 000 грн. зі сплатою 22 % річних з кінцевим терміном повернення до 28.02.2009 р.

Крім цього встановлено, що в доповнення до цього договору сторони уклали додатки до генерального кредитного договору: №1 від 29.08.2008 року, №2 від 27.02.2009 року та № 3 від 27.02.2009 року, відповідно до умов яких кінцевий термін погашення відкличної відновлювальної мультивалютної кредитної лінії є 28.05.2009 року.

Виконання позичальником умов кредитного договору було забезпечено укладанням 30.12.2008 р. договору поруки між банком, позичальником та поручителем, за умовами якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за належне своєчасне і повне виконання зобовязань позичальника.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобовязання виконав надав визначені договором грошові кошти в кредит, проте ТзОВ «Торговий дім «Софі» порушив зобовязання і допустив прострочену заборгованість на загальну суму 2 897 884 грн. 97 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються ст.ст 526, 554, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких у звязку із порушенням ТзОВ «Торговий дім «Софі» зобовязання, забезпеченого порукою ОСОБА_5, боржник і поручитель відповідають перед ВАТ АКБ Львів як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази про направлення поручителю повідомлення (вимоги) про виконання зобовязання згідно договору поруки, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи убачається, що 14.07.2009 р. банк направляв лист-вимогу поручителю про погашення заборгованості протягом трьох днів з моменту отримання вимоги, яку ОСОБА_5 23.07.2009 р. отримав (а.с. 72, 75).

Крім того апеляційним судом Львівської області при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_5 досліджувались дані обставини і ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.11.2012 р. апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.12.2009 р. залишено без змін.

Доводи апелянта про те, що наданий позивачем розрахунок не може бути належним доказом, так як у ньому відсутній сам факт виконання будь-яких розрахунків, є невірними, оскільки у розрахунку чітко зазначено дату сплати боржником процентів за кредит, а також нараховані і несплачені проценти і пеня, а тому підстав вважати такий розрахунок неналежним доказом немає.

Доказів на спростування наданому позивачем розрахунку апелянт не надав і не надав власного розрахунку сплаченого ним боргу.

Оскільки судом правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норми процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, то колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, - у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі» ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: