Справа № 487/7879/15-ц
Провадження №2/487/3103/15
УХВАЛА

Іменем України

23.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1, при секретарі ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві заяву Публічного акціонерного товариства «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» звернулось до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Миколаївський комбінат хлібопродуктів про стягнення заборгованості, шляхом зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунках Публічного акціонерного товариства Миколаївський комбінат хлібопродуктів в межах розміру суми позову у розмірі 204597,75 грн., відповідно до ст. 154 ЦПК України,

В судовому засіданні представник заявника ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала, просила про її задоволення з посиланням на те, що застосований судом захід забезпечення позову є передчасним, без достатньої аргументації і з порушенням процесуального права. Так, позивачем не було надано окремо від позову заяву про забезпечення позову та не зазначені причини, у зв'язку з чим потрібно забезпечити позов, а також інші необхідні відомості. Судом, не витребувано і позивачем не надано доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Позивач не обґрунтував тезу про вірогідність не повернення грошових коштів і чим саме може утруднитися чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому, підприємство є діючим і працюючим, не приховується від своїх кредиторів, а арешт грошових коштів позбавляє підприємство обігових коштів, що може спричинити затримку виплати заробітної плати, сплати податків та зборів, а накладення арешту на рахунки взагалі паралізує роботу підприємства. При цьому, судом не застосовано п. 4 ст. 153 ЦПК України щодо забезпечення вимоги позивача заставою. Також зазначила, що позивач не звертався до підприємства з вимогою про повернення коштів, тому не розглядали питання щодо активного кредитора ОСОБА_3, а згідно акту звірки бухгалтерії, у підприємства не має заборгованості перед позивачем.

В судовому засіданні представник позивача заперечували проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову з посиланням на те, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла ще у листопаді 2011 року, відповідач отримав товар згідно договору посавки, але в повному обсязі кошти не виплатив, погасив частково заборгованість у 2013 році, на вимоги-претензії позивача не реагує, до теперішнього часу не має інформації щодо причин непогашення заборгованості. При цьому, суд може скасувати заходи забезпечення позову, але підставою є зміна умов, у даному випадку вони відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Миколаївський комбінат хлібопродуктів про стягнення заборгованості, за договором поставки №К-4/19 від 18.02.2011 року у розмірі 202571,03 грн., з урахуванням пені, 3% річних від простроченої суми заборгованості та з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою суду від 09.10.2015 року було застосовано заходи по забезпеченню позову, а саме: накладено арешт на грошові суми на рахунках Публічного акціонерного товариства Миколаївський комбінат хлібопродуктів в межах розміру суми позову 202572,03 грн. та судових витрат, по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2025,72 грн., а всього у розмірі 204597,75 грн..

Представник відповідача просив суд про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 09.10.2015 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Так, при винесенні ухали про забезпечення позову, судом було враховано майновий характер позову та суттєвий розмір вимог позивача, тривалий час не виконання зобов'язань відповідачем, тому дійшов висновку про наявність достатніх підстав для забезпечення даного позову, з урахуванням того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову існує вірогідність неповернення суми грошових коштів позивачу, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог,.

При цьому, обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача в межах розміру суми позову, відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно розяснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. А отже, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Доводи, наведені заявником на обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову, не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 154 ЦПК України та заявником не зазначені обставини, що б свідчили про відсутність потреби у забезпеченні позову на даний час.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання предвестника відповідача, відносно того, що накладення арешту на рахунки паралізує роботу підприємства. Так, правова природа накладення арешту на рахунок і на кошти на ньому різна, так у випадку арешту рахунку, ним не можна користуватися взагалі: заблоковані надходження на нього та списання з нього коштів, а у випадку арешту коштів у певній сумі на цьому рахунку, рахунок можна використовувати, але з єдиною умовою: залишок коштів на ньому не може бути меншим арештованої суми.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст. 154 ЦПК України, відповідач може з дозволу суду замість допущеного виду забезпечення внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві.

Також, є безпідставні посилання представника заявника щодо не застосування судом ч. 4 ст. 153 ЦПК України, щодо забезпечення вимоги позивача заставою, оскільки це право суду, а не його обовязок.

При цьому, при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову судом не перевіряється підставність, обґрунтованість та законність вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час потреба в забезпеченні позову не відпала, оскільки не змінились будь-які обставини, що зумовили його застосування.

Керуючись ст.154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через пять днів та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядок, передбачений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина