Ухвала

іменем україни

24 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області (далі - ДВС Борівського РУЮ Харківської області).

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_5 219 тис. грн боргу за розписками, 3 332 грн інфляційних втрат, 751 грн 36 коп. - три проценти річних та судовий збір у сумі 3 230 грн 83 коп. 24 червня 2014 року державним виконавцем ДВС Борівського РУЮ Харківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43798272. Зазначив, що державний виконавець порушив ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820564/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>, не виконавши дії відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820588/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>. Відповідно до акта опису й арешту майна державний виконавець помилково проводив опис усього майна, а саме: нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 в цілому, оскільки відповідно до рішення Борівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року Ѕ частини майна виключено з акта опису та арешту. Таким чином, держаний виконавець під час винесення постанови про призначення експерта надав розпорядження на проведення оцінки об'єкта нерухомого майна в цілому і надав інформацію, яка не відповідала дійсності. Оскільки майно не виділено в натурі, то неможливо зробити оцінку майна, яке належить боржнику, не виділивши його в натурі.

Виходячи із вказаного, просив визнати неправомірними дії державного виконавця ДВС Борівського РУЮ Харківської області щодо передачі вказаного вище нерухомого майна на реалізацію; скасувати акт опису й арешту майна від 06 листопада 2014 року, на підставі якого робилася оцінка, так як він не відповідає дійсності; скасувати постанову про призначення експерта для проведення оцінки; визнати висновок експерта таким, що не відповідає дійсності; зупинити реалізацію належної йому частки майна, а саме: частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1; зобов'язати ДВС Борівського РУЮ Харківської області виконати всі необхідні виконавчі дії, передбачені ст. 55 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820588/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>, ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820610/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05 березня 2015 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця ДВС Борівського РУЮ Харківської області щодо передачі майна на реалізацію, а саме: частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

Зупинено реалізацію належної заявнику частки майна - Ѕ частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року змінено ухвалу суду першої інстанції, скасувавши у частині задоволення вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця ДВС Борівського РУЮ Харківської області щодо передачі майна на реалізацію, а саме: частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 та зупинення реалізації належної заявнику частки майна - Ѕ частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1; у задоволенні зазначених вимог скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу у справі, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із безпідставності вимог скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця ДВС Борівського РУЮ Харківської області щодо передачі майна на реалізацію, а саме: частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 та зупинення реалізації належної заявнику частки майна - Ѕ частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

При цьому суд правильно послався на ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та врахував, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року визначено розмір часток у праві спільної сумісної власності, що належить співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_6, та складають по Ѕ частини описаного та арештованого майна, а саме: нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно зі ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вона підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова