Справа № 750/3902/15-ц
Провадження № 2/750/1661/15
У Х В А Л А

30 вересня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверська Рось» про визнання незаконним наказу, зміну формулювання причини звільнення, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в :

20 квітня 2015 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сіверська Рось», в якому, уточнивши позовні вимоги,просить:

-визнати незаконним та протиправним наказ № 20 від 13.03.2015 в.о. директора ТОВ «Сіверська Рось» ОСОБА_4 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3;

-змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_3 з ТОВ «Сіверська Рось» з: за п. 4 ст. 40 КЗпП України на п. 4 ст. 40 КЗпП України за власним бажанням;

-стягнути з відповідача суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з 15.04.2014 по 13.03.2015 року в розмірі 6580,8 грн.;

-стягнути з відповідача компенсацію за невикористану щорічну відпустку;

-стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за час з дати звільнення і по дату ухвалення рішення.

Свій позов мотивує тим, що в період з 01.04.2011 по 13.03.2015 ОСОБА_3 працював на посаді бухгалтера ТОВ «Сіверська Рось». Наказом № 21 від 13.03.2015 позивача було звільнено з займаної посади згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул, який він не вчиняв.При цьому 13.03.2015 ОСОБА_3 подав заяву про звільнення за згодою сторін, у звязку з чим, був впевнений, що його звільнили згідно поданої заяви.

У судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про відмову від позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

За правилом п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд, враховуючи те, що представникові позивача наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, відомі та зрозумілі, приймає відмову від позову, оскільки підстав для її неприйняття не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 205, 209, 210, 292 - 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверська Рось» про стягнення компенсації за невикористану відпустку. Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун