Справа № 713/495/15-ц
Провадження №2/713/232/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2, де третіми особами без самостійних вимог є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом до відповідачів Банилівської сільської ради, ОСОБА_2, де третіми особами без самостійних вимог є ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_10. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, загальна вартість якого становить 80028,00 грн.

Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину є вона та її син ОСОБА_2 Крім них, спадкоємцями першої черги за законом - ОСОБА_4 є їхні діти ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4, які спадщину не прийняли та не претендують на неї.

Вона з померлим ОСОБА_10 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1966 року по день його смерті, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 є їхньою спільною сумісною власністю з померлим чоловіком, оскільки він був збудований у період спільного подружнього життя, а тому за законом їй належить 1/2 частка житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а інша частка 1/2 є спадковим майном після смерті чоловіка.

Вона, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Олійник Ю.М. із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності померлого чоловіка на дане спадкове майно, так як останній за життя не отримав свідоцтво про право власності на будинок та не зареєстрував його у передбаченому законом порядку.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.03.2015 року за її сином ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, на 1/4 ідеальну частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10

Просить визнати за нею - ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, як частку у спільному сумісному майні подружжя та визнати за нею право власності на 1/4 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, а саме, на 1/4 ідеальну частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову.

В судове засідання представник відповідача Банилівської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Банилівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради.

Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки - ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, повторно виданого 05.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис №27, копією свідоцтва про одруження, Серія НОМЕР_3 виданого в с. Банилів, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №9.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, 1967 року побудови, вартістю 80028,00 грн.

З довідки виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради №878 від 08.12.2014 року вбачається, що згідно записів по господарської книги №9, особового рахунку НОМЕР_4, сторінки 154, ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у АДРЕСА_2. На день смерті ОСОБА_10 разом з ним в одному будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 - дружина; ОСОБА_2 - син, ОСОБА_12 - невістка, ОСОБА_13 - внук. Спадкоємцями за законом першої черги являються: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_8 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_7 - син. Заповіт не складався.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради №290 від 23.03.2014 року вбачається, що житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, та належить померлому ОСОБА_10, згідно запису по господарської книги №18, номера об'єкта по господарського обліку 0877-1 сторінки 159 був збудований у 1967 році.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_10 спадщину прийняли дружина померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_2 Крім них, спадкоємцями за законом першої черги є ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_4, які подали заяви, що спадщину не прийняли та не претендують та ОСОБА_6, який згідно довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради №12.04.2012 року №262 проживав з померлим ОСОБА_10 в одному будинку, однак заяви про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом шестимісячний термін до Вижницької нотаріальної контори не подав, що підтверджується копією спадкової справи №99/2012 року.

Позивачка ОСОБА_4 своєчасно, у встановлений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_10, однак 18.03.2015 року постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідній частці та свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя, що складається із житлового будинку №5-А з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи містяться документи, які суперечать один одному, щодо фактів прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_10 на дане майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Сімейний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року. Згідно до розділу VІІ Прикінцеві положення, п.6 Сімейний кодекс України регулює відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності. Тому правовідношення, що виникли у сторін, належить регулювати Кодексом про шлюб та сім'ю 1969 року.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України у разі поділу майна що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними.

Ці ж положення закріплені в ст.ст.60, 70 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1967 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою.

Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки будинок, розташований в АДРЕСА_1, збудований під час перебування позивачки ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_10 в шлюбі, набуте за час їх спільного подружнього проживання, а тому, враховуючи вимоги ст.70 СК України, ст.28 КпШС, згідно з якими частки чоловіка і дружини у спільному майні подружжя є рівними, суд приходить до висновку, що останнім належало на праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 ідеальній частці за кожним, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, як частку у спільному сумісному майні подружжя, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_4 щодо визнання за нею права власності на 1/4 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, а саме, на 1/4 ідеальну частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачка надала докази прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, своєчасно звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274, 1275 ЦК України, ст.22, 28 КпШС України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН - НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, як частку у спільному сумісному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН - НОМЕР_1), право власності на 1/4 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, а саме, на 1/4 ідеальну частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич