ЄУН№ 337/3689/15-ц
Провадження № 2/337/1547/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Строитель - 20», третя особа: Михайлівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом який мотивує тим, що 07 жовтня 2014 року померла його мати ОСОБА_2. За життя мати заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина на усе належне її майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців немає, в установлений законом строк він звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_2, яка є кооперативною та пай за яку було виплачено матірю в повному обсязі в жовтні 1992 року.

З метою оформлення права власності у встановленому законом порядку та реєстрації права власності на вказану квартиру, мати за життя звернулась до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Однак за життя вона не встигла отримати документи, які б підтвердили її право власності. Свідоцтво про право власності було видане вже після її смерті, тобто 18.11.2014 року.

Постановою державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори від 17.06.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану квартиру у звязку із тим, що документ, який би підтверджував право власності спадкодавці на спадкову квартиру був виданий вже після смерті матері.

На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 07 жовтня 2014 року.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву з проханням слухати справу без його участі, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача ЖБК «Строитель - 20» до початку судового засідання надала суду заяву, просить слухати справу за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи Михайлівська державна нотаріальна контора до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Михайлівської державної нотаріальної контори.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №897 серії А-ІІ від 15.10.1977 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих від 19.02.1976р., ОСОБА_2, як члену ЖБК, було надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 була членом кооперативу ЖБК «Строитель-20», вартість квартири АДРЕСА_3 в розмірі 10 197 грн.74 коп. була виплачена ОСОБА_2 в жовтні 1992 році повністю, що підтверджується довідкою №743 від 24.06.2015р., виданої ЖБК «Строитель-20».

Згідно із ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч. 3 Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року.

З урахуванням того, що пай за квартиру членом ЖБК ОСОБА_2 був виплачений повністю у жовтні 1992 році, вона набула право власності на квартиру.

Судом також встановлено, що право власності за ОСОБА_2 на спірну квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 27.09.2014р., а свідоцтво про право власності на спірну квартиру видане 18.11.2014р.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 померла в с.Показне Михайлівського району Запорізької області.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, на квартиру АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, а тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке містяться в матеріалах справи. Інших спадкоємців першої черги не встановлено.

Згідно повідомлення Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області №367/02-14 від 15.09.2015р. та наданої інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41507582 від 15.09.2015р., до державного нотаріуса 23.01.2015р. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що 17 червня 2015р. постановою державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 в звязку з тим, що документ, який би підтверджував право власності спадкодавці на спадкову квартиру був виданий вже після її смерті.

Таким чином, вирішити питання про оформлення спадщини на вказане спадкове майно в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із тим, що за життя ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючий документ на спірну квартиру.

Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, будучі спадкоємцем першої черги, реалізував своє право на прийняття спадщини за законом після своєї померлої матері ОСОБА_2, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснював відмову від прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом оформити право власності неможливо.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 384, 393, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Сидорова