Справа № 504/3675/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, витрат на проведення експертизи, надання правової допомоги, судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, яким просив суд стягнути з відповідача 6 634,59 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, 400,00 грн. витрат на проведення експертних досліджень, 1 218,00 витрат на правову допомогу, 234,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

ОСОБА_1 23.01.2015 року подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, і послався на те, що він застрахував цивільно- правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу, і тому не має відповідати за вказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступного:

23.08.2012 року терміном до 22.08.2013 року ОСОБА_3 застрахував свою цивільно- правову відповідальність власника наземного транспортного засобу, що підтверджено полісом №АВ/4890541 СТ з ДВ «Гарантія».

31.05.2013 року ОСОБА_3 в м. Одесі, керуючи автомобілем Фиат д/н НОМЕР_1, по вул. Приморській, 59, в порушення вимог п. 2.3, 12.3, 13.1 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

16.09.2013 року постановою Комінтернівського районного суду Одеської області № 504/2827/13-п ОСОБА_3 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

03.06.2013 року ОСОБА_3 подав до СТ з ДВ «Гарантія» повідомлення про настання страхового випадку по договору страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за фактом вищевказаного ДТП від 31.05.2013 року.

Вказане повідомлення зареєстровано у СТ з ДВ «Гарантія» 03.06.2013 року за № 4864.

Внаслідок отриманих механічних пошкоджень автомобілю ЗАЗ, д/н НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду на суму 6 634,59 грн., що встановлено згідно звіту № 86 від 15.08.2013 року ТОВ ПЕП «Стандарт Сервіс»

За проведення експертного дослідження ОСОБА_2 оплатив 400,00 грн., що підтверджено квитанцією від 06.09.2013 року.

Згідно договору про надання правової допомоги від 08.10.2014 року ОСОБА_2 оплатив адвокатові 1 218,00 грн. гонорару.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходити за межі предмету спору суд права не має.

В силу ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно вирішувати питання складу відповідачів (співвідповідачів) без належної на то згоди позивача.

Відповідно до вимог ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІУ від 01.07.2004 року особи, які користуються наземними транспортним засобами зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю, або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки, відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладений відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.

У разі відсутності такої згоди, завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком в межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви до цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Згідно п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Оскільки ОСОБА_3 в установленому законом порядку (п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та відповідно до умов Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з СТ з ДВ «Гарантія», належним чином повідомив страховика про страхову подію - ДТП, яка сталася 31.05.2013 року, то відшкодовувати завдану шкоду повинна страхова компанія, яку позивач своєчасно повідомив про страховий випадок.

Оскільки представник позивача подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, суд позбавлений можливості роз'яснити позивачу його право притягнути до участі у справі у якості відповідача страхову компанію.

Отже, в цьому випадку позивач мав право звернутися з заявою до страхової компанії про відшкодування йому шкоди, завданої в результаті ДТП з вини ОСОБА_3, оскільки відшкодувати таку шкоду була зобов'язана страхова компанія.

ОСОБА_3 своєчасно повідомив страхову компанія про настання страхового випадку (події), і в судовому засіданні відмовився від відшкодування шкоди, завданої ним позивачу в результаті ДТП, оскільки він вважав, що такий розмір шкоди має відшкодовувати саме страхова компанія.

Суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позов заявлений не до тієї особи, яка має відповідати за заявленими вимогами.

Вимоги про відшкодування витрат на проведення дослідження, оплату правової допомоги з цієї самої правової підстави також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги про судовий збір також не можуть бути стягнуті з відповідача.

Суд вважає необхідним вказати, що позивач не позбавлений можливості заявити вимоги до страхової компанії для відшкодування завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 33, п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко