Справа № 529/1087/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельську І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що складається з домоволодіння, яке розташоване по пров. Луговому, 35 в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області, однак через відсутність реєстрації права власності на нього за померлою позбавлений можливості нотаріально оформити спадщину, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на це майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - Великобудищанська сільська рада Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/ - суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, заперечень проти позову не подав.

Третя особа - приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3І./ - подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

06 травня 2010 року в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №155008, виданим 07 травня 2010 року виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради. Згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого Великобудищанською сільською радою народних депутатів в книзі для запису нотаріальних дій за № 107, 29 травня 1992 року нині померла ОСОБА_2 придбала домоволодіння, розташоване в с. Писарівщина Диканського району Полтавької областіпо пров. Луговому, 35. Згідно технічного паспорта, виданого 06 жовтня 2015 року Приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" /далі - БТІ/, вказане домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, сараїв - літ. Б, Г, погребів - літ. г, а2, огорожі № 1. Однак ОСОБА_2 за життя не втсигла зареєструвати на своє ім'я право власності на це домволодіння в органах БТІ, хоча володіла та розпоряджалась ним, як власник.

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент придбання померлою ОСОБА_2 вказаного будинку, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на вкзане домоволодіння, хоча і не встигла зареєструвати у встановленому порядку право власності на нього, суд приходить до висновку, що це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 29 травня 1992 року Великобудищанською сільською радою та зареєстрованого в книзі запису нотарільних дій за № 107, нині померла ОСОБА_2 на випадок смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідки Диканської держнотконтори видно, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, 13 грудня 2010 року була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне домоволодіння через відсутність за померлою реєстрації права власності на нього.

Враховуючи, що вказане вище домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1268-1270 ЦК України, 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, розташований по пров. Луговому, 35 в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, сараїв - літ. Б, Г, погребів - літ. г, а2, огорожі № 1 та належав померлій 06 травня 2010 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 травня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 107.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: