Справа № 303/29/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю - представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4, що діє від імені Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Мукачівського міськрайоного суду від 28 жовтня 2014 року справу за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_7, третя особа: Новодавидківська сільська рада Мукачівського району, про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, правочинів щодо цього майна та скасування реєстрації права власності на це майно, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили визнати недійсними з моменту укладення договір купівлі-продажу будинку від 30 липня 2005 року, згідно з яким вони, позивачі, продали сину ОСОБА_7 2/3 частки житлового будинку №13 по вул. Виноградній у с. Нове Давидково, договір іпотеки від 07 березня 2007 року, згідно з яким ОСОБА_7 передав будинок в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк», та стягнути з відповідачів судові витрати (т.1, а.с.40-47).

Заявою від 23.07.2014 р. ОСОБА_5 (довіреність т.1, а.с.88) збільшив позовні вимоги та просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, видане виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради 13 липня 2005 року, яким встановлено право власності на домоволодіння за ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 по 1/3 за кожним, а також скасувати реєстрацію права власності на зазначений будинок (т.1, а.с.146-149).

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.07.2005 р. було видано на підставі рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р., яке рішенням цієї ради від 14 серпня 2012 р. скасовано; на момент його видачі будівництво будинку (створення майна) не було завершено і він не був введений в експлуатацію; цим свідоцтвом встановлено право власності на 1/3 частку за ОСОБА_7, який не був забудовником, з порушенням їх як подружжя прав на нерухоме майно, набуте в шлюбі, та права ОСОБА_5, який своєї згоди на реєстрацію 1/3 частки будинку за сином ОСОБА_7 не давав.

Оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видано з порушенням вимог закону, його скасування є підставою для визнання недійсними і укладених після його видачі договорів купівлі-продажу будинку та іпотеки.

Під час розгляду справи ПАТ КБ «ПриватБанк» подало заяву про застосування строків позовної давності (т.1, а.с.92-93).

26 травня 2014 р. представник позивачів ОСОБА_3 подав заяву, в якій просив поновити строк позовної давності (т.1. а.с.102-103).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2014 року (т.1, а.с. 184- 186) поновлено позивачам строк позовної давності.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно будинковолодіння № 13 по вул. Виноградній у с.Нове Давидково Мукачівського району про оформлення за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 1/3 частині будинковолодіння, видане виконкомом Новодавидківської сільської ради 13 липня 2005 року.

Скасовано реєстрацію права власності на зазначене будинковолодіння.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу 2/3 частин зазначеного будинку, укладений 30 липня 2005 року між позивачами та ОСОБА_7

Визнано недійсним договір іпотеки від 07 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_7 та ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з відповідачів на користь позивачів 243,60 грн. судового збору.

Додатковим рішенням цього ж суду від 22 січня 2015 року резолютивну частину рішення доповнено висновком «Позов задоволити повністю» (т.1, а.с.207-208).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

Додаткове рішення суду сторонами в апеляційному порядку не оскаржено.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали даної справи, а також матеріали цивільної справи № 707/10270/2012 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Новодавидківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно; матеріали інвентаризаційної справи № 1179 на домоволодіння №13 по вул.Виноградна у с.Н.Давидково Мукачівського району, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2005 р. виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради на підставі заяви ОСОБА_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, було прийнято рішення № 33 «Про видачу свідоцтва про право власності та реєстрації житлового будинку», п.1 якого затверджено акт введення в експлуатацію домоволодіння № 13 у с. Нове Давидково по вул. Виноградній, п. 2 оформлено право власності на житловий будинок за вказаною адресою за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/3 частині за кожним, п.3 вирішено видати свідоцтво про право власності, п.4 доручено ТзОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвати вказаний будинок, п.5 встановлено, що рішення № 6 від 17.02.2005 р. видано помилково (т.1, а.с.129).

13.07.2005 р. виконавчий комітет Новодавидківської сільської ради на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради від 17 червня 2005 року № 33 видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, яким посвідчив, що домоволодіння № 13 по вул. Виноградній у с. Нове Давидково належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/3 частці кожному (т.1, а.с. 50).

В цей же день 13.07.2005 р. ТзОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було здійснено реєстрацію домоволодіння за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/3 частці за кожним, реєстраційний номер 11334421, що стверджується ксерокопією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7757066 від 13.07.2005 р. (т.1, а.с.50 на звороті).

30 липня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу передали у власність сину - відповідачу ОСОБА_7 2/3 частини будинку, належного їм на підставі свідоцтва (т.1, а.с. 59-60). Мукачівським РБТІ та ЕО 28 лютого 2007 була проведена реєстрація права власності на зазначений будинок за ОСОБА_7 (т.1, а.с. 61).

7 березня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінило найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_7, було укладено договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитним договором передав в іпотеку належний йому на праві власності будинок № 13 по вул. Виноградній у с.Нове Давидково (т.1, а.с. 63-65).

14 серпня 2012 року рішенням 21-ої сесії 6-го скликання Новодавидківської сільської ради № 311 було задоволено протест прокуратури Мукачівського району №/07-08/2173 від 13.08.2012 р. Пунктом 2 цього рішення вирішено вважати недійсним рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р. «Про оформлення права власності на домоволодіння» за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по вул. Виноградна (т.1, а.с.56).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано з порушенням вимог ст.331 ЦК України на будинок до завершення його будівництва, оскільки його готовність становить 88,4 %, а також з порушенням вимог ст.60 СК України щодо права спільної сумісної власності подружжя на майно набуте за час шлюбу, оскільки будівництво будинку здійснювалось позивачами в 1992-1994 роках в період їх шлюбу, а право власності на 1/3 будинку оформлено за відповідачем ОСОБА_7, який є їх сином. Крім того, рішенням Новодавидківської сільської ради № 311 від 14 серпня 2012 року було задоволено протест прокурора Мукачівського району та скасовано рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р., на підставі якого було видано це свідоцтво. Скасування свідоцтва та реєстрації права власності на будинок є підставою для поновлення строку позовної давності та визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та договору іпотеки, оскільки право розпоряджатись майном належить власнику.

Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2012 р. ОСОБА_5 вже звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, Новодавидківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування свідоцтва серії ЯЯЯ № 337341 від 13 липня 2005 року про право власності на нерухоме майно домоволодіння № 13 по вул. Виноградна у с. Нове Давидково та скасування реєстрації права власності на вказане домоволодіння, реєстраційний номер 11334421 з підстав скасування рішенням 21-ої сесії 6-го скликання Новодавидківської сільської ради від 14 серпня 2012 р. № 311, рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17 січні 2013 року, на яке посилаються позивачі, позов ОСОБА_5 дійсно будо задоволено. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння № 13 по вул. Виноградній в с. Нове Давидково Мувкачівського району? а також скасовано реєстрацію права власності на це майно.

Проте рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року, яке набрало законної сили, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 січня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Новодавидківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування свідоцтва серії ЯЯЯ № 337341 від 13 липня 2005 року про право власності на нерухоме майно домоволодіння № 13 по вул. Виноградна у с.Нове Давидково та скасування реєстрації права власності на вказане домоволодіння, реєстраційний номер 11334421 (т.1., а.с. 159-162).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та дослідженої апеляційним судом справи № 0707/10270/2012, ОСОБА_5 уже заявляв вимогу про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341 та скасування реєстрації права власності будинок, проведеної на підставі свідоцтва з підстав визнання недійсним рішенням Новодавидківської сільської ради від 14 серпня 2012 року № 311, прийнятого виконкомом цієї ж ради 17 червня 2005 року рішення № 33, на підставі якого було оформлено за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на домоволодіння № 13 по вул. Виноградна у с.Нове Давидково, а в подальшому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341 (т.1, а.с. 56-57).

Однак, оскільки передбачені п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України підстави для закриття провадження у даній справі в частині вищевказаних вимог ОСОБА_5 відсутні у звязку з участю ОСОБА_6 у справі у якості позивача, а не третьої особи, при вирішенні вимог ОСОБА_5 в цій частині суду першої інстанції слід було керуватись ч.3 ст.61 ЦПК України, згідно з якою обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Скасовуючи рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 січня 2013 року та відмовляючи ОСОБА_5 в задоволенні його вимог апеляційний суд Закарпатської області в ухваленому ним рішенні від 29 липня 2014 року встановив, що ОСОБА_5, звернувся з позовом не як власник майна та не довів, в чому саме полягають порушення його прав як позивача, тому у нього відсутнє право вимагати визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок № 13 по вул. Виноградна у с. Нове Давидково та скасування реєстрації права власності на цей будинок (т.1, а.с. 159-162).

ОСОБА_6 також звернулася до суду з вимогою про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, яке було видане виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради 13 липня 2005 року, тільки в 2014 році, тобто майже через 10 років після видачі свідоцтва і продажу нею свої частки сину ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 30 липня 2005 р., після того як її чоловікові ОСОБА_5 рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року було відмовлено у задоволенні аналогічних вимог.

Отже ОСОБА_6 також звернулася з позовом не будучи власником майна, яке добровільно відчужила, а тому не можна вважати, що свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, виданим виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради 13 липня 2005 року, порушено її право як одного із подружжя на майно, набуте у шлюбі. Тим більше, що, як вбачається з рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17.06.2005 р., видача свідоцтва здійснена радою на підставі її особистої заяви. При цьому в рішенні зазначено, що попереднє рішення № 6 від 17.02.2005 р. видано помилково (т.1, а.с. 129).

Посилання позивачів на те, що рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р., на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.07.2005 р., скасовано рішенням цієї ради від 14 серпня 2012 р. за протестом прокурора Мукачівського району, а тому підлягає скасуванню і свідоцтво про право власності на нерухоме майно, суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Конституційний Суд України рішенням від 16 квітня 2009 р. у справі № 7-рп/2009 розяснив, що положення ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, чч.1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 р. № 280/97 (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.10 ст.59 зазначеного Закону, в редакції, що діяла на момент розгляду протесту прокурора, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р., на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.07.2005 р., є ненормативним актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом свого виконання, а тому відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» могло бути визнане незаконним тільки у судовому порядку, а не скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування за протестом прокурора.

Тим більше, що 14 серпня 2012 року рішенням 21-ої сесії 6-го скликання № 311 Новодавидківська сільська рада вирішила не внести зміни чи скасувати своє попереднє рішення, а вважати недійсним рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради № 33 від 17 червня 2005 р. «Про оформлення права власності на домоволодіння» за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по вул. Виноградна, що свідчить про те, що вона діяла поза межами своїх повноважень та у непередбачений Конституцією та законами України спосіб (т.1, а.с.56).

За таких обставин посилання позивачів на рішення Новодавидківської сільської ради № 311 від 14 серпня 2012 р. як на підставу для скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, виданого виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради 13 липня 2005 року, не відповідає вимогам закону.

Безпідставним є і твердження позивачів про те, що на момент видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно будівництво будинку (створення майна) не було завершено і він не був введений в експлуатацію, оскільки, як уже зазначалось, п.1 рішення виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради від 17.06.2005 р. затверджено акт введення в експлуатацію домоволодіння № 13 у с. Нове Давидково по вул. Виноградній (т.1, а.с.129), що свідчить про готовність обєкту нерухомого майна станом на 16 червня 2005 року.

Не знайшли свого підтвердження і доводи позивачів про те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 337341, видане виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради 13.07.2005 р., не підписано сільським головою, оскільки за клопотанням представників позивачів судом було витребувано, а приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 надіслано належним чином завірену копію цього свідоцтва, яке підписано сільським головою, а його підпис скріплено печаткою (т.2, а.с.32).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених ст.203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Правочин може бути визнано недійсним лише з підстав визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі, відчужили (продали) ОСОБА_7 2/3 частини будинку, які належали їм на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 337341.

ОСОБА_7, будучи власником 2/3 частин будинку на підставі договору купівлі- продажу та 1/3 частини на підставі свідоцтва на право власності уклав договір іпотеки, за яким передав зазначене майно в іпотеку з метою виконання своїх зобовязань перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором.

Передбачені законом підстави для визнання цих договорів недійсними відсутні.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було заявлено про застосування позовної давності до вимог позивачів (т.1, а.с. 92-93, 174-175). Проте, оскільки за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, а судом апеляційної інстанції встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес позивачів, за захистом якого вони звернулися до суду не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

У звязку із скасуванням основного рішення суду першої інстанції, відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р.№ 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року (т.1, а.с. 207-208) підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з позивачів на користь відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір у розмірі 365,40 грн. (т.1, а.с.199, 222).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, ст.ст. 264, 526, 599 ЦК України, ст.ст.3, 33, Закону України «Про іпотеку» , колегія суддів,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, що діє від імені Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайоного суду від 28 жовтня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 січня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_7, третя особа: Новодавидківська сільська рада Мукачівського району, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, скасування реєстрації права власності на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_6 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; , МФО 305299), судовий збір у сумі 365, 40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11