АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4354/15 Головуючий 1 інстанції Курганникова О.А.
Категорія: спадкові
16 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого Коровіна С.Г.
суддів - Коваленко І.П., , ОСОБА_1
при секретарі Огарьовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 та апеляційної скарги ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобовязання вчинити певні дії ,-
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2014 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_6 , померлого 06 вересня 2012 року та зобовязати відповідача надати правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру для отримання свідоцтва про право на спадщину, з урахуванням уточненого позову.
В обґрунтування позову зазначив, що 02 січня 2012 року померла його бабуся ОСОБА_7, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.
На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на імя ОСОБА_4, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також 15 травня 2012 року до відкритої спадкової справи було долучено заяву сина померлої - ОСОБА_6, який мав право на обовязкову частку у спадщині у звязку з непрацездатністю, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не встиг, оскільки помер 06 вересня 2012 року.
ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру.
Правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача та позивач неодноразово просив її надати йому правовстановлюючий документ для належного оформлення своїх спадкових прав , однак відповідач відмовляється це зробити, порушуючи таким чином права позивача, у звязку з чим він вимушений звернутись до суду.
Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволені частково. Зобовязано ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину. В решті задоволення позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 подали на зазначене рішення апеляційні скарги.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просив рішення суду змінити.

Визнати за ОСОБА_2, який народився 01липня 1987 року в с. Усатове Біляївського району Одеської області, право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 06 вересня 2012 року в м. Одеса. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції проігноровано та не прийнято до уваги, положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, яка є обов'язковою для застосування судами загальної юрисдикції. Так, відповідно до п.23 Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З урахуванням викладеного, апелянт вважав рішення суду помилковим та незаконним у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, вважаючи, що позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що він вчиняв дії щодо отримання оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру та відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Суд першої інстанції в порушення вимог матеріального та процесуального права зобовязав ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 правовстановлюючі документи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги підлягають задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. .

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 338068 від 03 січня 2012 року ОСОБА_7 померла 02 січня 2012 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві свідоцтва про право власності на житло від 04 листопада 1994 року № 3-94-40012-Ц (а. с. 55).

Спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_4, згідно заповіту, та син ОСОБА_6 за законом.

27 січня 2012 року ОСОБА_4 звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до сьомої Харківської державної нотаріальної контори (а.с.37).

07 травня 2012 року син померлої ОСОБА_6 звернувся із заявою про прийняття спадщини до сьомої Харківської державної нотаріальної контори через шосту державну нотаріальну контору м. Одеси (а.с.44).

Таким чином обидва спадкоємця виконали необхідні дії щодо прийняття спадщини.

Згідно довідки МСЕК (а.с.46) ОСОБА_6 є інвалідом другої групи безстроково. Родинні стосунки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.47), де зазначено, що ОСОБА_7 є матірю ОСОБА_6.

Згідно ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що на час відкриття спадщини ОСОБА_6 був непрацездатним та своєчасно звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7 Оскільки крім нього інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_7 не було, то він спадкує ? частину спірної квартири.

Згідно свідоцтва по смерть (а.с.80) ОСОБА_6 помер 06 вересня 2012 року і свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримав.

Після його смерті залишився спадкоємець син ОСОБА_2. Родинні стосунки підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.83). Згідно довідки та копії паспорту (а.с. 85-88) поживав разом із спадкодавцем в АДРЕСА_4.

07 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (а.с.124). Таким чином позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_6

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 своєчасно прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, але до отримання свідоцтва про право власності на спадщину помер. Його син ОСОБА_2, прийняв спадщину після нього.

Судом встановлено, і проти цього не заперечує відповідач, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру знаходяться у ОСОБА_4 З посиланням на це Сьома Харківська державна нотаріальна не оформила на нього обовязкову частину спадщини (а.с.117).

Судом встановлено, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину квартиру №86 по вул. Польова в м. Харкові.

Згідно закону свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розгляді не підлягають. У разі ідмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення , невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Главою 86 ЦК України та законом України «Про нотаріат» визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, отже якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Позивачем надано фактичну відмову нотаріуса у в оформленні на нього права власності на спадщину. Крім того в судовому засіданні як першої інстанції так і в апеляційному суді ОСОБА_8 категорично не визнає право позивача на спадщину і не бажає надати йому або нотаріусу відповідні правовстановлюючі документи. Згідно ст.53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Частина перша статті 53 із змінами, внесеними згідно із Законом N 614-VI від 01.10.2008 . Судом встановлено, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру не втрачені і не пошкоджені, знаходяться у відповідача, що фактично унеможливлює видачі позивачу дублікату таких документів.

У відпові дності до ч.1 ст.3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки відповідач оспорює право ОСОБА_2 на спадщину і своїми діями, про ненадання правовстановлюючих документів на квартиру, унеможливлює отримати позивачу спадщину, то позовні вимоги когута Д.А. в частині визнання за ним права на спадщину підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначеним законом не передбачено такий захист прав та інтересів особи як зобовязання надати їй правовстановлюючі документи для отримання свідоцтва про спадщину. Крім того з врахуванням дій відповідача і вимог діючого закону можливо задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 без витребуванні у відповідача зазначених правовстановлюючих документів.

Оскільки суд першої інстанції без достатнього обґрунтування відмовив ОСОБА_2 у визнанні за ним права власності на спадщину, і безпідставно зобовязав ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_5 для отримання свідоцтва про право на спадщину, то колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно і відмові у задоволенні позову про вчинення певних дій, а саме надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 задовольнити

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 06 вересня 2012 року в м. Одеса.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: