Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/2290/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кофанов А.В.
Провадження №22-ц/778/5824/15 Суддя-доповідач Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Спас О.В.

Суддів Полякова О.З.

Бабак А.М.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини.

В обґрунтування позову зазначала, що 18.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу 7.04.2015 року у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги, ухиляється від утримання як дитини, так і самої дружини.

Враховуючи вищевикладене просила стягнути зі ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.; стягнути зі ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 22.05.2015 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку боржника, починаючи з 22.05.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог, в решті рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка та відповідач 18.10.2014 року зареєстрували шлюб між собою у відділі РАЦС Вільнянського районного управління юстиції (а.с.4); під час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6, батьком дитини є відповідач (а.с.5). На даний момент дитина проживає разом із позивачкою (а.с.6).

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 цієї статті СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції розглянувши справу надав належну оцінку доказам по справі і обґрунтовано визначився ,що відповідач має постійне місце проживання, є працездатною особою, інших утриманців не має. З медичної довідки яка є у справі вбачається, що відповідач дійсно страждає певними захворюваннями (а.с. 13), проте доказів того, що ці захворювання суттєво впливають на матеріальний стан відповідача не міститься .

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: