Справа №577/5764/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Буток Т. А.
Номер провадження 22-ц/788/1968/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2014 року за участю автомобілів KIA CEED, який належить йому на праві власності, та KIA MOHAVE, яким керував ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, у зв'язку з чим належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс» (далі - ПрАТ «Європейський страховий альянс»).

Вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 і, посилаючись на те, що вартість завданого йому матеріального збитку становить 13110 грн. 44 коп., позивач просив стягнути на свою користь із відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 5091 грн. 74 коп. (6555,22 грн. - всього вартість відновлювального ремонту, з яких 1463,48 грн. йому раніше добровільно відшкодував страховик), а із відповідача ОСОБА_3 - 6555 грн. 22 коп. на відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 7065 грн. 22 коп. для відшкодування майнової шкоди, 984 грн. витрат за проведення судової експертизи та 390 грн. 41 коп. судових витрат, а всього - 8439 грн. 63 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_5 4581 грн. 74 коп. для відшкодування майнової шкоди, 787 грн. 20 коп. витрат за проведення судової експертизи та 253 грн. 19 коп. судових витрат, а всього - 5622 грн. 13 коп.

Вказане рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо ОСОБА_3 представник останнього ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що необґрунтованим є рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача втрати товарної вартості пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля, оскільки це суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінці колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Зокрема, місцевий суд не з'ясував, чи погіршиться зовнішній вигляд автомобіля позивача у разі заміни пошкодженого переднього бамперу на новий, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь позивача майнової шкоди не оскаржується, тому відповідно до ст.303 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги та позивача ОСОБА_5 - про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2014 року о 12 год. 00 хв. по вул. Бр.Радченко в м. Конотопі, Сумської області відповідач ОСОБА_3, керуючи належним йому на праві власності автомобілем KIA MOHAVE, реєстраційний номер НОМЕР_1, здавав назад і допустив зіткнення з припаркованим автомобілем KIA CEED, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу ОСОБА_5

Як вбачається зі складеного сторонами повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок зіткнення в автомобілі позивача був пошкоджений передній бампер та реєстраційний номерний знак (а.с.3, 37).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 травня 2013 року за № АС/0897265, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» строком на 1 рік з визначенням ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілих, у розмірі 50 000 грн. та - франшизи в розмірі 510 грн. (а.с.36).

25 квітня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування. Автомобіль позивача був оглянутий страховим комісаром та складений протокол огляду даного транспортного засобу від 09 липня 2014 року (а.с.44).

На підставі вказаного протоколу спеціалістом ПрАТ «Європейський страховий альянс» проведено дослідження за № 1096/14 СВ від 09.07.2014 року (а.с.48,49), згідно з яким страховик нарахував позивачу страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу в розмірі 2368 грн. 18 коп. (а.с.49). Страхове відшкодування за вирахуванням франшизи та ПДВ було повністю виплачено позивачу в липні та в серпні 2014 року на загальну суму 1463 грн. 48 коп. (а.с.50,51).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 24 від 16 лютого 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA CEED, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу, становить 6555 грн. 22 коп. (а.с.95-105).

За висновком додаткової судової автотоварознавчої експертизи № 499 від 07 травня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, становить 13110 грн. 44 коп., з яких 6555 грн. 22 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля та 6555 грн. 22 коп. - величина втрати його товарної вартості (а.с.130-132).

Позивач оплатив вартість експертиз у розмірі 787 грн. 20 коп. та 984 грн., відповідно (а.с.93, 161).

Задовольняючи позов щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача майнової шкоди, що складається із величини втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6555 грн. 22 коп. та франшизи на суму 510 грн., а всього - 7065 грн. 22 коп., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.ст.1187, 1194 ЦК України майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу та сума франшизи, яка не повертається страховиком, повинна бути відшкодована винною особою, а саме: відповідачем ОСОБА_3

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як передбачено абзацем третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У пункті 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) йдеться про те, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

В той же час, пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

У пункті 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 Методики величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону також виключав виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В той же час, відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто, величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Таким чином, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду, але за умови, що у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів в пошкодженому автомобілі буде потрібне їх фарбування і це вплине на зовнішній вигляд транспортного засобу.

Однак, як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 24 від 16 лютого 2015 року, автомобіль позивача має механічне пошкодження накладки переднього бампера у вигляді розтріскування його нижньої центральної частини та пошкодження лакофарбового покриття у нижній лівій та правій частинах. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджена та підлягає заміні: накладка переднього бампера. На момент огляду інших аварійних пошкоджень крім зазначених вище автомобіль не має, слідів відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля не виявлено (а.с.95-97, 98-105).

Як повідомив суб'єкт підприємницької діяльності у довідці від 06 квітня 2015 року, продаж нової накладки переднього бампера здійснюється тільки у непофарбованому вигляді (а.с.120).

У зв'язку із зазначеним, а також беручи до уваги обставини того, що висновок експертизи не містить визначень щодо погіршення зовнішнього вигляду автомобіля позивача у разі заміни пошкодженого бампера та надані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції роз'яснення експерта ОСОБА_7 про те, що втрату товарної вартості можна буде встановити через деякий проміжок часу і то не завжди, оскільки це умовна величина, тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6555 грн. 22 коп., так як позивачем не доведено, що заміна переднього бампера в його автомобілі на новий з його пофарбуванням може вплинути на зовнішній вигляд і експлуатаційні властивості автомобіля.

Отже, з урахуванням викладеного, не підлягають відшкодуванню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача і витрати за проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи в сумі 984 грн., якою вирішувалось питання про визначення суми втрати товарної вартості автомобіля, оскільки у задоволенні вказаної частини позовних вимог має бути відмовлено.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3, як винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, на користь позивача франшизи в сумі 510 грн. з наступних підстав.

Зокрема, як вже було зазначено вище, за правилами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як передбачено п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, виходячи з принципу повної відповідальності винної особи у відшкодуванні заподіяної шкоди, володілець джерела підвищеної небезпеки, яким є відповідач ОСОБА_3, має відшкодувати потерпілому, тобто позивачу ОСОБА_5, суму франшизи, яка відповідно до п.5 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС / 0897265 від 11 травня 2013 року становить 510 грн. (а.с.36).

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суми втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6555 грн. 22 коп. з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду в частині вирішення вказаної вимоги необхідно скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині, відмовивши також і у відшкодуванні позивачу витрат за проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи в сумі 984 грн., якою визначено суму втрати товарної вартості автомобіля.

Рішення суду в частині стягнення франшизи є законним і обґрунтованим, отже, його необхідно залишити без зміни.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Зокрема, оскільки рішення місцевого суду має бути скасовано в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суми втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6555,22 грн., тому згідно ч.5 ст.88 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат необхідно змінити.

Так, позовні вимоги ОСОБА_5 до відповідача ОСОБА_3 задоволені на 7,78% (510 грн. * 100% / 6555,22 грн.), тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 18,95 грн. (243,60 грн. * 7,78%), а також витрати на правову допомогу в розмірі 31,12 грн. (400 грн. * 7,78%).

Крім того, враховуючи, що вимоги апеляційної скарги мають бути задоволені на 92,22% (100% - 7,78%), тому відповідачу ОСОБА_3 за рахунок позивача підлягає відшкодуванню сплачений ним судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 247,11 грн. (267,96 грн., які підлягали сплаті при подачі апеляційної скарги * 92,22%).

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.п.2, 3; 309 ч.1 п.п.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2015 року в даній справі в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6555 грн. 22 коп., а також витрат за проведення судової експертизи з цього приводу в сумі 984 грн. скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2015 року в даній справі в іншій оскаржуваній частині, а саме: в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 франшизи в сумі 510 грн., залишити без змін.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2015 року в даній справі в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 18 грн. 95 коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 31 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 247 грн. 11 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -