АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/63/2015 Головуючий в І інстанції Миргород В.С. Категорія 29 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення безпідставно набутого майна та просив стягнути з ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2800 доларів США, з ОСОБА_8 949,40 грн. При цьому посилався, що в січні 2013р. сплатив ОСОБА_7, в користуванні якого був автомобіль ВАЗ-321112, держ. номер НОМЕР_1, 2800 доларів США, як покупець вказаного автомобіля, власником якого була ОСОБА_8 За домовленістю з ОСОБА_7 він, позивач, мав сплатити Банку з січня 2013р. по 05 лютого 2014р. щомісячні платежі в загальній сумі 15000 грн. за кредитним договором, укладеним ОСОБА_8 з АТ КБ «Європейський» за кредитним договором від 08.02.2008р. На виконання досягнутої домовленості 25.01.2013р. ним, позивачем, сплачено Банку від імені ОСОБА_8 за кредитним договором 949,40 грн.

В подальшому йому стало відомо, що дійсний розмір кредитної заборгованості ОСОБА_8 становить 35617,59 грн., тому автомобіль ним повернуто дружині ОСОБА_7

Оскільки договір купівлі-продажу з відповідачами укладено не було, ОСОБА_6 просив позов задовольнити і стягнути з відповідачів кошти, як безпідставно набуті.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 15.10.2014 року провадження у справі за позовом ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна у частині позовних вимог щодо ОСОБА_8 закрито у звязку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішенням цього ж суду від 20.10.2014р. в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про повернення безпідставно отриманих коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті спору, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, не доведення обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, апелянта, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить автомобіль ВАЗ-21112, 2008 року випуску, держ. номер НОМЕР_1, яким користувався ОСОБА_7

Між ОСОБА_8 та акціонерним комерційним банком «Європейський» 08.02.2008р. укладено кредитний договір.

Зі згоди ОСОБА_8 ОСОБА_6 30.01.2013р. передав ОСОБА_7 2800 доларів США в рахунок купівлі вказаного автомобіля, а також взяв на себе зобовязання щодо погашення залишку кредиту за зобовязаннями ОСОБА_8 за кредитним договором в сумі 15000 грн.

Оскільки залишок кредиту в дійсності перевищував обумовлену суму кредитної заборгованості, то ОСОБА_6 повернув автомобіль ОСОБА_7, документи та ключі від автомобіля, проте ОСОБА_7 відмовився повернути кошти позивачеві.

Вказані обставини визнаються представником відповідача, в т.ч. під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, підтверджуються розписками ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с. 12, 13, 28/, довідкою Банку від 11.03.2013р. про кредитну заборгованість ОСОБА_8 станом на 11.03.2013р. в сумі 35225,93 грн.

Відмовляючи ОСОБА_6 в задоволенні позову, предявленого до ОСОБА_7, суд виходив з того, що останній набув 2800 доларів США на відповідній правовій підставі, а саме: на підставі договору купівлі-продажу автомобіля, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

При цьому суд також послався на правову позицію Верховного Суду України в постанові від 02.10.2013р. у справі №6-88цс13.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він не відповідає обставинам справи, а обставини, які суд вважав встановленими, не доведено.

Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (« потерпілий») без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як передбачено п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі за загальним правилом слід вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Письмова форма договору купівлі-автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2009р. №1200 з наступними змінами, якою затверджено Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери.

Пунктом 17 вказаного Порядку в редакції, що діяла на час домовленості сторін про продаж автомобіля і передачі коштів, передбачено, що під час продажу транспортних засобів, що перебували на обліку в Державтоінспекції та зняті з такого обліку для реалізації, покупцеві видається разом з довідкою-рахунком або біржовою угодою свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та свідоцтво про реєстрацію машини та/або реєстраційно-облікова картка з відмітками субєкта господарювання про продаж, зазначенням дати продажу, серії та номера виданої довідки-рахунка і відповідно номерного знака для разових поїздок та номерного знака «Транзит».

До вчинення цих дій власник автомобіля (в даній справі ОСОБА_8В.) не мав права відчужувати автомобіль, а позивач його придбавати.

Крім того, відповідачем не доведено правомірність отримання 2800 доларів США.

Доводи представника ОСОБА_7 про отримання коштів за договором купівлі-продажу автомобіля до уваги прийняті бути не можуть, оскільки згідно ч.1 ст. 655 ЦК України право продажу товару за загальним правилом належить власникові товару, яким ОСОБА_7 не є, доказів на наявність повноважень продати автомобіль в інтересах власника транспортного засобу ОСОБА_8 відповідач також не надав.

З огляду на вищенаведене, за думкою судової колегії, договір купівлі-продажу автомобіля сторонами не укладено, а передані позивачем кошти є безпідставно отриманими відповідачем і підлягають поверненню на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Вказаний висновок відповідає також правовій позиції Верховного Суду України в постанові №6-88цс13 від 02.10.2013р., згідно якій у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб, або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі, загальна умова частини 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Оскільки суд помилково вважав встановленими факт укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, висновок суду про безпідставність позовних вимог не відповідає обставинам справи, рішення суду слід скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову в іноземній валюті суду слід в мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Оскільки станом на день ухвалення рішення такий курс становить за 100 доларів США 1615,7817 грн., то позов, заявлений в сумі 2800 доларів США, підлягає задоволенню в сумі 45233,48 грн.

Згідно ч.5 ст. 88 ЦК України з відповідача також слід стягнути витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції 363,00 грн. та 181,30 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 544,30 грн.

На підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України, керуючись ст.ст.303, 316, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 2,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 45233, 48 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 544,30 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: