Номер провадження: 22-ц/785/4884/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3., ОСОБА_4

За участю секретаря- Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

-про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеними вимогами та просив зменшити розмір обовязкової частки у спадщині ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 з 1/8 частки на 1/16 частки квартири № 86 у будинку № 10 по пр.-ту ОСОБА_8 у м. Одесі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач припинив шлюбні стосунки зі спадкодавицею ОСОБА_7 у 2000 році, перестав спілкуватися та приймати будь-яку участь у житті своєї тяжко хворої дружини. Відповідач створив іншу родину, та в 1993р. була народжена дитина від іншої жінки. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мав лише формальний характер після 2000 року. З бабусею позивач мешкав однією родиною з 2003 року. За належний догляд та турботу бабуся вирішила заповісти йому належу їй частку вищевказаної квартири та склала на його ім'я заповіт на належну їй частину квартири № 86 по вул. М.Жукова. Інша частина квартири була подарована його дідусем- відповідачем по справі - ОСОБА_5 Посилаючись на ці обставини просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси позовні вимоги задоволено. Суд зменшив обовязкову частку у спадщині ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 з 1/8 частини на 1/16 частки квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на відсутність належних та допустимих доказів, які б були підставою для позбавлення його права власності в порядку спадкування на 1/16 частку спірної квартири. Одночасно посилається на те, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.12.2014 року, залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2014 року, яким встановлено розмір обовязкової частки в спірній квартирі, а тому підстави для її зменшення відсутні.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що зявились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі перебували з 20.05.1959 року. В результаті приватизації вони отримали свідоцтво про право власності на житло від 11.11.1993року, за яким їм у рівних частках належала квартира АДРЕСА_2.

Згідно договором дарування від 12.10.2006 року, посвідченим нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_9 І.О.1/2 частину квартира АДРЕСА_2, що складається з 3-х житлових кімнат, підсобних приміщень, загальною площею 71,3 кв.м., в тому числі житловою 41 кв.м.

Заповітом від 16.09.2008 року ОСОБА_7 на випадок смерті належну їй ? частину спірної квартири заповідала ОСОБА_9

За свідоцтвом про смерть, серія 1-ЖД № 107862, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського управління юстиції від 03.12.2009 року ОСОБА_7 померла 22.04.2009 року.

ОСОБА_10 звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.12.2014 року визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_3, як на обовязкову частку у спадщині , що відкрилась після смерті дружини ОСОБА_7.( а.с.10).

Відповідно довідки медичного центру №60 від 31 жовтня 2014 року вбачається що з 2004 року ОСОБА_7 по 2009 роки регулярно зверталась за медичною допомогою, а згідно виписки з медичної картки № С 2689 терапевтичного відділу вбачається, що вона з 31.08.2006 року по 11.09.2006 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі»Інто-Сана»(а.с.42)

Згідно довідки Одеського обласного відділу охорони здоровя Обласного онкологічного диспансеру від 11.12.2008 року в результаті амбулаторного обстеження виявили новоутворення висхідної ободової кишки(а.с.11)

Згідно з відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби від 28.11.2014р. №10128/08.1.1-08 вбачається про народження дитини у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 - сина ОСОБА_12, 1993р.н.

В силу ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду Одеської області від 02.12.2014 року при розгляді апеляційної скарги представника ОСОБА_9 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2014 року, котрим встановлено право власності на 1/8 частину спірної квартири, як на обовязкову частку у спадщині, після смерті дружини ОСОБА_7, перевіряючи доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо зменшення обовязкової частки,суд апеляційної інстанції зазначив, що не вбачає передбачених підстав для зменшення частки у спадщині.( а.с.6-8).

За таких обставин, на час винесення ухвали апеляційного суду одеської області від 02.12.2014 року підстави для зменшення розміру обовязкової частки були відсутні.

За правилами ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За правилами ст.58 ч.1 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Свідок ОСОБА_13 пояснювала про добрі стосунки відповідача та померлої ОСОБА_7, котрий проявляв турботу, надав їй доручення для отримання своєї пенсії, хоча проживав окремо.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що доглядала хвору, за дорученням матері позивача, проживала з нею, а сам позивач з родиною зїхав з квартири.

Право кожного з подружжя на вибір місця свого проживання є конституційним правом людини, передбаченим ч. 1 ст. 33 Конституції. Це право також передбачене ч. 1 ст. 270 ЦК. Воно означає, що дружина та чоловік не зобов'язані проживати спільно. Право кожного з подружжя на вибір місця проживання відповідає обов'язку другого з подружжя не перешкоджати йому у цьому.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що районний суд помилково вважав, що рапорт лейтенанта міліції Корчманюка та акт мешканців будинку від 04.10.2014 року щодо не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації є неналежним доказом та не засвідчує факт його не проживання за спірною адресою.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження позбавлення його права на спірне житло, так як ні ОСОБА_6, ні сама ОСОБА_7 з такими вимогами до суду не зверталась.

В матеріалах справи відсутні докази про звернення ОСОБА_7 до відповідача про надання їй допомоги, а тому висновок про те, що ОСОБА_5 не надавав допомогу хворій дружині не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Наявність дитини у відповідача від іншої дружини сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог з врахуванням обізнаності цього факту самої ОСОБА_7, котра не бажала розривати з ним шлюбні стосунки.

Пояснення свідка лікаря ОСОБА_15 не стосуються стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а тому не можуть прийматись до уваги.

Судова колегія критично оцінює лист ст. інспектора дозвільної системи Київського РО ОГУ ГУМВД України в Одеській області ОСОБА_16 б/н,б/так як він не засвідчує стосунків між подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013р. за№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п.7. при вирішенні спорів про зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині (абз. 2 ч.І ст. 1241 ЦК) встановленню та оцінюванню судом підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатися тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця, тощо. Такі обставини не найшли свого підтвердження як в суду першої інстанції так і в апеляційному суді.

Зважаючи на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами тривалу відсутність спілкування, відсутність догляду за хворою дружиною його аморальну поведінку відносно своєї дружини ОСОБА_5, а тому судова колегія вважає, що районний суд прийшов помилково висновку про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7

Зважаючи на те, що районний суд помилково вважав, що підставою для зменшення частки відповідача являється проживання його за іншою адресою та безпідставно зменшив обовязкову частку в спадщині відповідача, що свідчить про порушення вимог ст.212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309,316, 317,319ЦПК України

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

ОСОБА_17Заїкін

ОСОБА_4