Справа № 495/6435/15-ц
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житлового будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідачка не проживає без поважних причин у житловому приміщенні житловому будинку АДРЕСА_1 з листопада 2014 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, згідно заяви позов підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, згідно заяви з позовом згодна, просив справу розглядати за її відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно договору дарування від 29.11.2014 року являється власником 63/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . У належному позивачці житловому будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 . Починаючи з листопада 2014 року відповідачка в належному позивачці житловому будинку не проживає. Будь-які речі відповідачки у вказаному житловому будинку відсутні. Факт не проживання відповідачки в належному позивачці житловому будинку підтверджується відповідним актом від 20.08.2015 року..

Не зняття з реєстрації відповідача порушує майнові права позивачки, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб.

Відповідач вибув з належного позивачці житлового будинку за власним бажанням, не користуються ним тривалий час, а тому має бути визнаним таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Відповідно до ст.. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб.

Згідно ст.. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, навіть якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.. 71 або 107 ЖК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, без поважних причин, не мешкає у житловому приміщенні житловому будинку АДРЕСА_1 з листопада 2014 року, тобто більше ніж шість місяців, а у відповідності до ст. 71,72 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем на протязі шести місяців, а особи, які відсутні у житловому приміщенні понад встановлені строки, можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житлового будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України , ст.ст.,110, 76 п.9, 213 - 215 ЦПК України, ст.. 316, 317, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: