справа №619/608/15-ц
провадження №2/619/634/15
РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участю секретаря судового засіданняМолотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності, -

встановив

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 30,9 м2, житловою площею 12,8 м2, з верандою «а», тамбуром «а-1», та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову позивач зазначила, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями з 1963 року, відповідно довідки Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 30.10.2014 року за №500, належить ОСОБА_4. Даний житловий будинок з надвірними будівлями в свій час в БТІ не був зареєстрований, оскільки був побудований в 1947 році. З 1963 року його було лише записано в погосподарській книзі Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за ОСОБА_4. Згідно довідки КПТІ «Інвенрос» від 21.01.2015 року за №7950, дійсно вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_2 в КПТІ «Інвенрос» не зареєстрований. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За своє життя ОСОБА_4 склала заповіт від 18.11.1986 року, що був посвідчений секретарем виконкому Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, згідно якого все своє майно на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_3. Відповідно довідки Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 11.11.2014 року за №804 - ОСОБА_4 з 1998 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, якою і була похована. Згідно наданої відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.10.2014 року за №2022/01-16, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, на підставі якого ОСОБА_4 належить житловий будинок з надвірними будівлями, Дергачівська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати у їх відсутність., справу просить.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, Токарівський сільський голова подав до суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, заперечень проти задоволення позову не має, справу просив розглядати у відсутність представника ради.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

18 листопада 1986 року ОСОБА_4 складено заповіт на все належне майно на користь ОСОБА_3, який посвідчено секретарем Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №62.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №38672531 від 20.10.2014 року, заповіт ОСОБА_4, який посвідчений 18.11.1986 року секретарем Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №62, є чинним.

Відповідно до довідки Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 11.11.2014 року №804, ОСОБА_4 з 1998 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно листа Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.03.2015 року за №484/01-16, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно перевірених алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла заява 11.02.2004 року від ОСОБА_3, про прийняття спадщини за заповітом. Більше заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно довідки Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №500 від 30.10.2014 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, значиться за ОСОБА_4 з 1963 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_2 від 16.03.2015року, у реєстрі відсутні відомості на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнав, подавши відповідну заяву, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Пленум Верховного Суду України в п.1 своєї постанови №7 від 30.05.2008 року роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Так як ОСОБА_4 померла до ІНФОРМАЦІЯ_2, то суд застосовує правила ЦК УРСР.

Згідно ч.2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про визнання права власності, оскільки позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняла.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 30,9 м2, житловою площею 12,8 м2, з верандою «а», тамбуром «а1», та господарсько-побутовими будівлями: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.А. Болибок