АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа - 214/3938/13-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22ц/774/665/к/15 Ан О. В.
Категорія - 37 (1) Доповідач Соколан Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді: Соколан Н. О.

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: Булах К. А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа - Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про виділ часток у спільній сумісній власності, встановлення факту належності господарських будівель та споруд, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про виділ часток у спільній сумісній власності, встановлення факту належності господарських будівель та споруд, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини, визнання права власності на ціле домоволодіння в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь - ОСОБА_3,після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке, згідно свідоцтва про право власності від 15.11.1994 року, належало дідусеві ОСОБА_3 і її батькові - ОСОБА_4. ЇЇ мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач також вважає, що крім будинку її дідові ОСОБА_3 та її батьку ОСОБА_4 належали не лише будинок АДРЕСА_1, а й усе домоволодіння: сарай Б, вбиральня В., гараж Г, літня кухня Д, водоколонка 1, вимощення 11, огорожа № 1-3, оскільки будівлі: сарай Б, вбиральня - В., гараж-Г, літня кухня -Д - зазначені у витягу з реєстру прав власності як самочинні будівлі були, збудовані до 1992 року. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не виділено частки померлих на домоволодіння.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано частки співвласників у спільній сумісній власності на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент приватизації 15.11.1994 року рівними - по 1/2.

Визнано частки співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 по 1/4 .

Визнано за ОСОБА_2 право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була спадкоємницею свого батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1., житловою площею 38.8 кв. м . загальною площею 57.1 кв. 1 та 1/4 частку будинку АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 житловою площею 38.8 кв. м . загальною площею 57.1 кв.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність законних підстав для набуття у позивача права власності в порядку спадкування на господарчі будівлі, які розташовані біля будинку по АДРЕСА_1 та збудовані до 1992 року. Суд не звернув уваги на те, що у користуванні спадкодавців земельна ділянка, закріплена за домоволодінням фактично знаходилась у користуванні спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які й збудували господарчі будівлі. На момент приватизації житлового будинку зазначені будівлі вже існували, однак їх не було внесено у свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.08.2012 року № 404 встановлено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року, на що посилався позивач та експерт у висновку № 337 від 18.07.2014 року, однак суд не прийняв до уваги цю обставину. Крім того, суд невірно виклав у рішенні позицію представника відповідача - виконавчого комітету Саксаганської райради, яка фактично не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом встановлено, що згідно свідоцтво про право власності на житло від 15.11.1994 року НОМЕР_1 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину після нього прийняла ОСОБА_5, свідоцтво про народження (а.с.60), подавши заяву про прийняття спадщини до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори 16.02.1996 року (а.с.179).

Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після неї прийняла донька ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_4, подавши заяви про прийняття спадщини до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с.106,107).

Факт родинних та шлюбних стосунків спадкодавця та спадкоємців підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб (а.с. 168, 161 зворот).

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності є рівним , якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Суду не надано доказів домовленості співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 що до права спільної власності на будинок АДРЕСА_1. Отже їх частки рівні - по 1/2.

Відповідно до положень ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім"ю, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіти , користуватися та розпоряджатися цим майном. Отже частка ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на 1/2 частку будинку складає по 1/4.

ОСОБА_6, приватизувавши будинок набув право спільної сумісної власності на частину будинку разом з ОСОБА_5, на підставі ст. 22 КпШС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав визнання права власності в порядку спадкування на господарчі побудови розташовані біля будинку АДРЕСА_1, оскільки вони не входять до складу спадкового майна, яке залишилось після померлих спадкодавців, за відсутності відомостей про ці будівлі у свідоцтві про право власності на житло від 15.11.1994 року НОМЕР_1 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ретельно перевірено докази сторін та їх заперечення, висновки суду відповідають встановленим обставинам, тому доводи апеляційної скарги представника позивача щодо не визначення обсягу спадкового майна є безпідставними та спростовуються висновком суду і не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального й процесуального закону, тому рішення суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: