У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманьпиво» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_6, про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманьпиво» (далі - ТОВ «Уманьпиво») звернулось до суду із позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_6 про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що реалізації його прав на використання у своїй діяльності знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за міжнародною реєстрацією НОМЕР_1 на території України перешкоджає наявність реєстрації знака за свідоцтвом на знак для товарів і послуг України НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_6 та не використовується ним протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу вказаного свідоцтва. Позивач просив достроково повністю припинити дію спірного свідоцтва на знак для товарів і послуг з підстав, передбачених ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до реєстру.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «Уманьпиво» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ТОВ «Уманьпиво» задоволено. Достроково припинено дію свідоцтва України НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_6 на знак для товарів і послуг, щодо зазначених у свідоцтві, товарів 32 класу Міжнародної кваліфікації товарів та послуг (далі - МКТП): есенції для виготовлення квасу; квас (безалкогольні напої); порошки для виготовлення квасу; складники для виготовлення квасу; таблетки для виготовлення квасу. Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що відповідач ОСОБА_6 більше трьох років не здійснював жодної з дій, які згідно з вимогами Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визнаються використанням знака.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 не використовуючи торговельну марку за свідоцтвом України НОМЕР_1 для перелічених у ньому послуг, протягом більш як дозволеного законом трирічного строку без поважних причин, створює перешкоди позивачу для реалізації прав останнього щодо подальшої реєстрації заявленої торгової марки.

Проте з висновком апеляційного суду погодитись повністю не можна виходячи з наступного.

Відповідно до статті 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь яке позначення або будь яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів, що виробляються однією особою, від товарів, що виробляються іншими особами.

За змістом пункту 1 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарі і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є: обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством; можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником

свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Із виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва НОМЕР_1 станом на 17 березня 2014 року, ОСОБА_6 є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг класів 32 МКТП: есенції для виготовлення квасу; квас (безалкогольні напої); порошки для виготовлення квасу; складники для виготовлення квасу; таблетки для виготовлення квасу /а. с. 47/.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилався на те, що він у своїй діяльності добросовісно використовує позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» на етикетці, зокрема, ТОВ «Уманьпиво» виробляє та реалізує товар з використанням зазначеної вище етикетки та здійснює його рекламування на офіційному сайті ТОВ «Уманьпиво» та розміщує пропозиції із продажу з використанням позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» на своєму сайті.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, апеляційний суд взяв до уваги позицію ТОВ «Уманьпиво» щодо заявлених позовних вимог, зокрема, послався як на належний доказ - довідку ДП «Моніторинг ЗМІ України» (а.с. 115) та відомості Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців (а.с. 119-122), натомість не врахував позицію Державної служби інтелектуальної власності України (а.с. 108-114), у запереченнях на позовну заяву якої було вказано, що Положенням про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженим Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N436/2011, не передбачено здійснення Держслужбою контролю за використанням знаків для товарів і послуг їх власниками. Також звернув увагу на відсутність у позивача порушених, оспорюваних або невизнаних прав, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки позивач зазначає про перешкоди у використанні ним саме позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не комбінованого знаку, що не стосується предмету спору, а отже має суттєве значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Ліцензійний договір повинен містити умову про те, що якість товарів і послуг, виготовлених чи наданих за ліцензійним договором, не буде нижчою від якості товарів і послуг власника свідоцтва і що останній здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови.

Таким чином, висновки апеляційного суду щодо дострокового припинення дії свідоцтва, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_6, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять у розумінні вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» даних про невикористання відповідачем знака протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації без поважних причин.

Наявність рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 21 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект», ТОВ «Уманьпиво» про спонукання до укладення ліцензійного договору, застосування разового грошового стягнення, стягнення авторської винагороди за користування торгівельною маркою та відшкодування моральної шкоди (а.с. 14-21) свідчить про поважність причин невикористання відповідачем ОСОБА_6 знаку щодо товарів і послуг до цього, а з 21 листопада 2012 року до 31 січня 2014 року (дати звернення до суду з даним позовом) не пройшло три роки, передбачені положеннями Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Крім цього, позивачем використовується позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», в той час як об'єктом знака, розробленого за замовленням відповідача ОСОБА_6 є комбінація позначень, зокрема, слова «ІНФОРМАЦІЯ_2», зображувальні елементи та комбінація певних кольорів.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанцій дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення, оспорювання чи невизнання відповідачами його прав, свобод чи інтересів, внаслідок якого у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про дострокове припинення належного відповідачу ОСОБА_6 свідоцтва України НОМЕР_1. Водночас, судом першої інстанції надано належну оцінку, представленим позивачем роздруківкам з мережі Інтернет з різних пошукових систем, що з огляду на специфіку таких пошукових систем та можливість обмеження критеріїв пошуку та запиту серед інтернет-ресурсів, може бути викликано суб'єктивною позицією позивача, його зацікавленості в результатах розгляду.

Установивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, правовідносини, що склалися між сторонами, оцінивши докази у їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, застосувавши відповідні встановленим правовідносинам норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов вірних висновків по суті спору.

Відповідно до статті 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року скасувати, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук