У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 02 серпня 2013 року та

06 жовтня 2013 року між сторонами було укладено договір позики у формі двох розписок, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 32 600 грн та 2 500 доларів США зі строком повернення до 07 грудня 2013 року. Грошові кошти були передані позичальнику в момент підписання розписок. Позивач вказував, що на неодноразові звернення про повернення коштів відповідач не реагує, кошти в установлений домовленістю строк йому не повернуті. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача основну суму боргу у розмірі 72 000 грн, три проценти річних у розмірі 2 189 грн, інфляційні нарахування у розмірі 1 224 грн, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 58 500 грн, що разом складає 133 913 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 суму основного боргу у розмірі

2 500 доларів США, згідно розписки від 06 жовтня 2013 року на користь ОСОБА_4 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від

03 серпня 2015 року скасовано заочне рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за розпискою від 02 серпня 2013 року: суму основного боргу - 32 600 грн; інфляційні 14 637 грн 40 коп.; три проценти річних - 712 грн 73 коп., а всього 47 950 грн 13 коп.; за розпискою від

06 листопада 2013 року: суму основного боргу - 2 500 доларів США, що еквівалентно 52 800 грн і три проценти річних 2 621 грн 19 коп., а всього 55 421 грн 19 коп., судові витрати у розмірі 2 009 грн 56 коп., а всього 105 380 грн 88 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2015 року відкрито касаційне провадження у вищезазначеній цивільній справі.

У жовтні 2015 року заявник звернувся до суду із клопотанням про зупинення виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від

03 серпня 2015 року до закінчення касаційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, у порушення вимог статей ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 1046, ст.1050 ЦК України, не виконав свої зобов'язання за договором позики щодо повернення суми позики.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Посилання ОСОБА_5 на повернення частини боргу не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки, відповідно до ст. 545 ЦК України обов'язком кредитора у такому випадку є видача відповідної розписки боржнику (в даному випадку особі, яка частково погасила борг).

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Крім того, враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 серпня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зупинення виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від

03 серпня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська