Справа № 161/9871/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1471/15 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Подолюка В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року в позові ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відмовлено.

В поданій на судове рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на незаконність рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду скасувати з ухваленням нового про задоволення його позовних вимог.

Судом першої інстанції установлено, що підстав для зменшення розміру аліментів, які позивач ОСОБА_1 сплачує на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не має.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у її відсутності.

Апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що позивач і відповідач є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2014 року, що набрало законної сили, постановлено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в нього змінився матеріальний і сімейний стан та погіршився стан його здоров'я, а тому просив суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує на утримання дочки.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що змінився його матеріальний і сімейний стан та погіршився стан його здоров'я, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Так, із наданих позивачем суду довідок про доходи убачається, що розмір пенсії, яку отримував позивач як на день постановлення рішення про стягнення аліментів так і на даний час, не змінився і складає 1685,46грн. (а.с.16), а розмір заробітної плати навпаки збільшився (у вересні 2014 року розмір заробітної плати позивача складав 2313,05грн., а в травні 2015 року - 2733,26грн.) (а.с.11).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ті обставини, що змінився його сімейний стан, на його утриманні перебувають дружина і двоє її повнолітніх дітей, також не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки дружина позивача працює, отримує заробітну плату, а її діти є повнолітніми і працездатними.

Також суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи позивача про погіршення його стану здоров'я, так як подане позивачем свідоцтво про хворобу № 271 складене госпітальною військово-лікарською комісією 21 серпня 2009 року і, при цьому, будь-яких доказів щодо погіршення стану свого здоров'я на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів позивач суду не надав.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: