справа № 732/1336/15-ц
провадження № 2/732/394/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі відповідної довіреності від 10.09.2015 року, діючи в інтересах позивача звернувся в суду з позовною заявою до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить продовжити ОСОБА_1 строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 19 травня 1999 року, посвідченого секретарем виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 23, після смерті її баби ОСОБА_4, померлої 27 березня 2001 року у селі Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, терміном на три місяці.

З позовної заяви виходить, що 27 березня 2001 року померла баба позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все своє майно, в тому числі житловий будинок по вулиці Маркова, № 86 у с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємцем, який має обовязкову частку у спадщині є мати позивача -ОСОБА_2. Остання у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталась і вважається такою, що її не прийняла. З квітня 2002 року позивач з сім'єю використовувала будинок баби як дачу та під час чергового ремонту будинку в червні 2012 року серед паперів померлої ОСОБА_4 вона знайшла заповіт на своє ім'я. З заповітом позивач звернулась до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на предмет дійсності, де їй було повідомлено, що заповіт не змінювався та не відмінявся. Оскільки заповіт був дійсним, то позивач вважала, що фактично володіє цим будинком. В серпні 2015 року позивач звернулась до Городнянської районної нотаріальної контори Чернігівської області за консультацією щодо отримання правовстановлюючого документа на спадковий будинок, але в нотаріальній конторі їй повідомили, що нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріуса так як не знала про існування заповіту на своє ім'я та вважала себе власником спадкового будинку, оскільки фактично вступила в управління та володіння ним. На даний час позивач має бажання оформити свої спадкові права на будинок, а тому вимушена звернутися до суду та вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважної причини.

Ухвалою судді від 21 вересня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 29.09.2015 року надав до суду письмову заяву з прохання розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 25 ).

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача по справі Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Смичинської сільської ради Городнянського району

Чернігівської області ОСОБА_5 надав до суду письмове клопотання від 29.09.2015 року з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти позову ОСОБА_1 не заперечує ( а.с. 26 ).

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника в судове засідання суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 48 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, в долученій до позовної заяви письмовій заяві від 15.09.2015 року ОСОБА_2 просить розглянути справу без її участі, проти позову ОСОБА_1 не заперечує ( а.с. 15, 49 ).

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, зясувавши позицію відповідача та третьої особи по суті заявлених позивачем позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

З дослідженого судом свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 104648 встановлено, що ОСОБА_4 померла 27 березня 2001 року у віці 87 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконкомом Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 28.03.2001 року зроблено запис за № 08 ( а.с. 8 ).

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР.

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, є день її смерті 27 березня 2001 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 527 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно приписів ст. 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку ) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 19.05.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6, реєстраційний № 23, встановлено, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, ОСОБА_7 ( а.с. 9 ).

Відповідно до посвідки про народження № 0399349 встановлено, що ОСОБА_8 народилась 13 жовтня 1938 року у с. Дубровне Тупичівського району Чернігівського області та її батьками значаться ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ( а.с.13 ).

Згідно свідоцтва про одруження ІІІ-УР № 803824 встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували 04 червня 1963 року шлюб у Смичинській сільській раді Щорського району Чернігівської області, актовий запис № 16 ( а.с.14 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2388244 встановлено, що ОСОБА_11 народилась 15 серпня 1963 року у с. Дубровне Щорського району Чернігівської області та її батьками значаться ОСОБА_10 та ОСОБА_2 ( а.с. 5 ).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 003028, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 05.08.2005 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 15.05.2001 року розірвано, про зроблено відповідний актовий запис № 604 ( а.с.6 ).

Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 007850, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 28.01.2006 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 зареєстровано 28 січня 2001 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 28.01.2006 року зроблено відповідний запис за № 108. Прізвище подружжя після укладення шлюбу ОСОБА_13, ОСОБА_13 ( а.с. 7 ).

Таким чином, померла ОСОБА_4 являлась рідною бабою позивача.

З довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.06.2012 року № 430 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі станом на 01.01.2001 року за № 348 в будинку № 86 по вул. Маркова в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, постійно були зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_4 з 1936 року і по день смерті ( а.с. 10 ).

Згідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.06.2012 року № 429 встановлено, що згідно погосподарської книги № 1 за 1986-1990 рр., особовий рахунок № 386, будинок в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області по вул. Маркова, буд. 86, станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору і членами цього двору були : ОСОБА_4 ( а.с. 11 ).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 27.10.2015 року № 41920654, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 05.10.2015 року № 41705623, виданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 27 березня 2001 року ОСОБА_4 ( а.с. 36-38, 50-51 ).

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно статті 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не вчинила дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ).

З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернулась вчасно, в строк встановлений ст. ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала, що померла ОСОБА_4 склала заповіт на її ім'я. Знайшовши заповіт та пересвідчившись в його дійсності, позивач вважала себе власником будинку померлої баби, оскільки вона фактично володіла ним. У послідуючому позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини померлої ОСОБА_4, але визначений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила.

Частина 1 статті 550 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР ( шість місяців з дня відкриття спадщини ), може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадкова справа до майна ОСОБА_4 не відкривалась і спадщина померлої ніким не прийнята, у відповідача та третьої особи ОСОБА_2 відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе продовжити позивачці строк тривалістю на три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 27 березня 2001 року в с. Дібровне Городнянського району Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525 - 527, 534, 548 - 550 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), ст. ст. 10, 11, 36, 74, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті 27 березня 2001 року її баби ОСОБА_4, терміном на три місяці, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський