№ 308/736/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.04.2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення банківського вкладу та відсотків, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення банківського вкладу та відсотків, укладеного між нею та відповідачем, про банківський строковий вклад у гривні №739561/2014 на строк 18 місяців із виплатою 25% річних на перші дев'ять місяців та 10% на наступні 9 місяців. Вказує, що вона відповідно до умов договору передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в розмірі 220000 грн. на умовах договору.

Зазначає, що після спливу дев'яти місячного строку, її вимогу щодо повернення їй суми банківського вкладу та відсотків відповідачем задоволена частково, зокрема повернуто 200000 грн. вкладу, однак інші 20000 грн. вкладу та відсотки в розмірі 38793,83 грн. їй не виплачено.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути на її користь з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 58793,83 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, не повідомив суд про причини неявки, а тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу №739561/2014, згідно умов якого банк прийняв від позивача грошові кошти в розмірі 200000 грн. на строк 18 місяців, із виплатою 25 % по закінченню строку дії вкладу.

Пунктом 1.2 даного договору встановлено, що банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, код банку 380537. На цей рахунок банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу коштів та може бути й перерахований вклад по закінченню строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів банк перераховує на рахунок.

Згідно п.1.6 Договору при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні 9 місяців дії вкладу, за кожний неповний 9 місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою.

В судовому засіданні встановлено, що 18.11.2014 року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення суми банківського вкладу та відсотків. Також встановлено, що відповідач повернув позивачу суму вкладу в розмірі 200 000 грн. згідно договору банківського вкладу №739561/2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій від 05.02.2015 року та від 06.02.2015 року та не заперечується позивачем.

З наявного в матеріалах справи меморіального ордеру №1328851 від 06.11.2014 року вбачається, що станом на 06.11.2014 року відповідач боргує позивачу нараховані відсотки, згідно договору банківського вкладу №739561/2014 від 06.02.2014 року в розмірі 38793,83 грн., тим самим порушує умови договору банківського вкладу.

Ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання в частині повернення нарахованих відсотків не виконує, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача 38793,83 грн. нарахованих відсотків за договором банківського вкладу №739561/2014 від 06.02.2014 року, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

В той же час, позивачем ставиться вимога і про стягнення на його користь з відповідача 20 000 грн. суми неповернутого вкладу при цьому доказу укладення договору вкладу на вказану суму суду позивачем не надано.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи наведене, зокрема те, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт укладення позивачем договору банківського вкладу з відповідачем в сумі 20 000 грн. чи надання позивачем вказаних грошових коштів відповідачу, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, які складають 387,93 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 612 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення банківського вкладу та відсотків - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 суму нарахованих відсотків за договором банківського вкладу №739561/2014 від 06.02.2014 року в розмірі 38793 (тридцять вісім тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 83 коп., а також 387,93 грн. судового збору на користь держави.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом десяти днів з моменту отримання рішення відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.