Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"02" листопада 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 в м.Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням міського майна НОМЕР_1 від 08.08.2005 року. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з 2010 року не проживає за зазначеною адресою, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні житла. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомний належним чином.

За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.08.2005 року, виданого згідно із розпорядженням НОМЕР_1 та витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі, іншими співвласниками є чоловік позивачки ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач - ОСОБА_1 є співвласником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

28.07.2007 року дочка позивачки ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, а рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 24.09.2010 року шлюб розірвано.

Згідно із довідкою №984, виданою Комітетом самоорганізації населення сел. «Мирний» 04.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, однак з травня 2014 року по теперішній час не проживає.

Відповідно до ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 в м.Маріуполі понад один рік, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 209, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.. 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко