Справа № 461/9102/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/7025/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника ПП «ШипШина» - Сокіл У.В., представника ТзОВ «Техноопторг-Трейд» - Середи О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ШипШина» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 рокувідмовлено у задоволенні подання державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ Турко Н.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_5 .

Ухвалу суду оскаржило Приватне підприємство «ШипШина».

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвалу постановлено із неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Апелянт не погоджується з висновком районного суду про те, що у матеріалах справи відсутні докази одержання боржником усіх документів, що постановлялись в процесі виконання виконавчого провадження та докази, що боржник ухиляється від виконання зобов'язання. Вважає, що державним виконавцем протягом всього терміну виконавчого провадження здійснювалися всі можливі дії по примусовому виконанню боржником рішення суду, а боржник, в особі директора та засновника ПП «Збруч-Два» ОСОБА_5, жодного разу не повідомив про можливість чи неможливість виконати зобов'язання, хоча здійснює і надалі господарську діяльність. Як фізична особа-підприємець ОСОБА_5 теж здійснює господарську діяльність, про що свідчать відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, а відтак вважає, що боржник мав можливість виконати зобов'язання, проте свідомо цього не робив, а отже існують всі вагомі підстави тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_5

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та «прийняти нове рішення, яким тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_5.»

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у Личаківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №45492643 про стягнення з ПП «Збруч-Два» заборгованості, до складу якого входить: виконавче провадження з примусового виконання наказу №921/742/14-г/5, виданого Господарським судом Львівської області 23.10.2014 року про стягнення з ПП Збуч-Два» на користь ТзОВ «Техноопторг-Трейд» 12149,96 грн. основного боргу, 971 грн. пені, 926,88 грн. - 3 % річних, інфляційних витрат 3037,49 грн., 2% за користування грошовими коштами в розмірі 243 грн. та 1827 грн. витрат по оплаті судового збору; виконавче провадження з примусового виконання наказу №914/2818/14, виданого Господарським судом Львівської області 21.10.2014 року, про стягнення з «Збруч-Два» на користь ПП «ШипШина» 71524 грн. основного боргу, 14304,80 грн. штрафу та 1827 судового збору; виконавче провадження з примусового виконання наказу №914/3009/14, виданого Господарським судом Львівської області 21.11.2014 року, про стягнення з ПП «Збруч-Два» на користь ОСОБА_6 4260 грн. основного боргу, 536,76 грн. інфляційних витрат, 284,79 грн. - 3% річних, 309,29 грн. пені, 1652 грн. штрафу, 742, 67 грн. судового збору; виконавче провадження з примусового виконання наказу №914/2920/14, виданого Господарським судом Львівської області 30.10.2014 року про стягнення з ПП «Збруч-Два» на користь ТзОВ «100Шин» 46959 грн. - основного боргу, 3047,67грн. - 3% річних, 3225,95 грн. пені, 29669,30 грн. штрафу, 1658,03 грн. судового збору; виконавче провадження з примусового виконання наказу №914/806/15, виданого Господарським судом Львівської області 02.06.2015 року, про стягнення з ПП «Збруч-Два» на користь ТзОВ «АД ШИНА» 46190,02 грн. основного боргу та 1827 грн судового збору.

18.08.2015 року державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ Турко Н.О.звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 до виконання ним своїх зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні подання, районний суд виходив з того, що заявлене подання є безпідставне, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки факт ухилення ОСОБА_5 від виконання ним зобов'язання не є доведеним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», якими встановлено самостійні підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобов'язань. Цією ж статтею встановлено способи реалізації встановлених обмежень.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують отримання боржником вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", а також докази того, що він ухиляється від виконання зобов'язань.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд не надав належної оцінки доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Неспроможними, на думку судової колегії, є і доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала постановленаз порушенням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а томуапеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ШипШина» відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: