АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6039/15 Головуючий І інстанції -
Категорія: договірні Доповідач Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І.,Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4» про розірвання договору та стягнення збитків, -

в с т а н о в и л а

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір № 23 від 27.04.2012 року, укладений між нею та Видавництвом «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4»; стягнути з відповідачів на її користь завдані збитки в сумі 16431,20 грн. та завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Видавництва «Право» судові витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року зазначене рішення суду апеляційної інстанції було скасовано в частині стягнення судових витрат, і передано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4» про розірвання договору та стягнення збитків у частині стягнення судових витрат на новий розгляд до апеляційного суду.

Таким чином, судовою колегією переглядається рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року виключно в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача понесених останнім витрат на правову допомогу.

Розглядаючи зазначене питання судова колегія, зважаючи на положення ч.4 ст.338 ЦПК України, за якими висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, виходить із такого.

Згідно з п. 2 ч. З ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно п. 48 зазначеної постанови встановлено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. З, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

20 травня 2014 року між Видавництвом «Право» Національної академії правових наук та Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем укладено Договір про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг № 05/14-02.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. Максимальна вартість години участі особи, яка надавала правову допомогу, складає 487,20 грн. Згідно із актом здачі-приймання виконаних робіт за договором про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг від 20 травня 2014 року № 05/14-02 загальний розмір витраченого часу при підготовці та розгляду справи становить 23 години. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу обсягом 23 години чистого часу складає 11205,60 грн.

Згідно з рахунком-фактурою від 20 травня 2014 року № 05/14-01 та від 24 червня 2014 року № 06/14-02 відповідач сплатив за надання право допомоги 11000 грн. (а.с. 109-119).

Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з позивачки ОСОБА_2 на користь Видавництва «Право» Національної академії правових наук Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4» суми витрат на правову допомогу, що оплачена та документально підтверджена відповідачем, а саме 11 000 гривень.

Оскільки судове рішення в частині стягнення судових витрат ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни судового рішення, що оскаржується, і висновків суду не спростовує, в їх задоволенні належить відмовити з підстав, передбачених ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року щодо розподілу судових витрат відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 /іпн / на користь Видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_4» судових витрат на правову допомогу в розмірі 11000 /одинадцять тисяч/ гривень залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий-

Судді