Провадження № 2/201/3329/2015
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року місто Дніпропетровська

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона, третя особа - Міністерство освіти і науки України про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась із позовом до відповідача посилаючись на ті обставини, що її було зараховано з 01.09.2012 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання. Батько позивача ОСОБА_2 працював на підземних роботах та мав стаж 17 років 09 місяців. Враховуюче наведене, позивач має право у відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, з 01.09.2012 по теперішній час стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином за період з 01.09.2012 по 30.06.2015 позивачу було не донараховано та недоплачено грошові кошти в розмірі 17 013,15 гривень, які вона просить стягнути з відповідача та зобов`язати виплачувати до закінчення навчання стипендію у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи в його відсутності та письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи Міністерства освіти та науки до судового засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки,діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 - працював на підземних роботах та мав стаж 17 років 09 місяців., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 8).

Відповідно до довідки Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені ОСОБА_3 від 09.07.2015 було зараховано з 01.09.2012 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання (а.с. 6).

З вересня 2012 року по червень 2015 року позивач отримав стипендію, відповідно до довідки № 732 від 09.07.2015 (а.с.6).

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Заперечення представника відповідача щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 стипендія студентам батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років…не визначена, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання представника відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2015 не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов`язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243,60 гривень.

На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 , керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона, третя особа - Міністерство освіти і науки України про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона на користь ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 вересня 2012 по 30 червня 2015 року включно в розмірі 17 013 (сімнадцять тисяч тринадцять) гривень 15 копійки.

Стягнути з Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя В.В. Батманова