Справа № 0538/4153/2012
Провадження № 4-с/265/18/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі Бабенко А.Г.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2015 року ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності в інтересах стягувача ОСОБА_3, звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_4, зазначивши, що на виконанні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2/265/2/14, виданий 17 листопада 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1. 31 березня 2015 року ОСОБА_3 поштою отримав постанову державного виконавця від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_5 як виконаного. Заявник вважає, що вказана постанова винесене в порушення вимог п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий лист залишився не виконаним. У самій оскаржуваній постанові зазначено, що боржник ОСОБА_5 не відмовляється виселятися, але в квартирі проживає неповнолітній син боржниці ОСОБА_8, який зі слів матері страждає на епілепсію та потребує догляду, а також чоловік боржниці ОСОБА_9, які за виконавчим документом виселенню не підлягають. Таким чином, рішення суду не виконане, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Заявник просить визнати оскаржувану поставу неправомірною та зобовязати державного виконавця усунути порушення, а саме виконати рішення суду щодо виселення ОСОБА_5

Представник заявника ОСОБА_1 скаргу в судовому засіданні підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним в скарзі.

Старший державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, проти скарги заперечувала в звязку з тим, що державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції вірно застосовані норми Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження. Також зазначила, що в теперішній час саме вона є державним виконавцем за спірним виконавчим провадженням і до її компетенції належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2014 року усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 без надання іншого жилого приміщення. На виконання вказаного рішення суду 17 листопада 2014 року видано виконавчий лист № 2/265/2/14, який перебував на виконанні.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевскького відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 19 березня 2015 року прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_5 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» як виконане.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільнені приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

В оскаржуваній постанові державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_5 не відмовляється виселятися, але в квартирі проживає неповнолітній син боржниці ОСОБА_8, який зі слів матері страждає на епілепсію та потребує догляду, а також чоловік боржниці ОСОБА_9, які за виконавчим документом виселенню не підлягають.

Таким чином, сама постанова свідчить про те, що рішення суду державним виконавцем не виконане, а отже відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження як виконаного.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд визнає неправомірною постанову державного виконавця ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, а також вважає необхідним зобовязати повноважну посадову особу державної виконавчої служби скасувати зазначену постанову та виконати виконавчі дії, направлені на виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

СкаргуОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 неправомірною.

Зобовязати повноважну посадову особу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконати виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 2/265/2/14, виданого 17 листопада 2014 року Орджонікдзевським районним судом міста Маріуполя.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в п'ятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали, а учасниками процесу, які не були присутні при її проголошенні у той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя ______________