АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/4770/15 Головуючий: 1 інстанції Справа: № 621/756/15-ц Вельможна І.В. Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Зміїв-сервіс» про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому вказувала на те, що вона проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються відповідачем КП «Зміїв-сервіс».

15.11.2014 року вона отримала квитанцію на оплату житлово-комунальних послуг, у якій КП «Зміїв-сервіс» провело нарахування плати за вказані послуги, виходячи із загальних нормативів (норм) споживання, а не за показаннями приладу обліку, встановленого у квартирі позивачки. Крім того, нарахування плати здійснено відповідачем на дві особи, хоча в квартирі ніхто не зареєстрований.

На своє звернення до КП «Зміїв-сервіс» вона отримала відповідь, що її лічильник не пройшов періодичну метрологічну повірку, а відтак її переведено на загальний тариф, без врахування показань приладу обліку.

При цьому, в укладеному 25.06.2005 року між позивачкою та Зміївським районним водопровідно-каналізаційним підприємством Договорі на користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, а також в акті опломбування лічильника холодної води в її квартирі від 30.01.2007 року, не зазначено за чий саме рахунок повинна проводитись чергова повірка встановленого лічильника води. Зазначений Договір від 25.06.2005 року на даний час є дійсним, оскільки жодна із сторін не заявляла про його розірвання, а відтак в повірці квартирного лічильника води заінтересованою особою має бути в першу чергу не абонент, а організація, що надає послугу.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач КП «Зміїв-сервіс» ігнорує вимоги Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», позивачка ОСОБА_2 просила суд зобов'язати відповідача провести перерахунок плати за надані їй житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з жовтня 2014 року по час звернення її з позовом до суду та в подальшому проводити нарахування плати за ці послуги згідно показань квартирного засобу обліку.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 підтримав заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача КП «Зміїв-сервіс» заявлені позивачкою вимоги не визнав, та заперечуючи проти задоволення цих вимог, посилався на їх безпідставність.

Зокрема, він вказував на те, що КП «Зміїв-сервіс» було створене згідно з рішенням LV сесії Зміївської районної ради Харківської області V скликання від 19 травня 2010 року № 604 - V «Про створення комунального підприємства «Зміїв-сервіс» Зміївської районної ради Харківської області».

Рішенням виконкому Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 84 від 18 липня 2013 року КП «Зміїв-сервіс» було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на території Зміївської міської ради й з того часу здійснює господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреб населення зазначеними комунальними послугами.

При цьому, КП «Зміїв-сервіс» не є правонаступником Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, яке до цього надавало населенню житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Позивачка ОСОБА_2, як і інші споживачі житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, була повідомлена підприємством про необхідність реєстрації на підприємстві приладу обліку холодної води, встановленого в її квартирі.

Однак, остання з відповідною заявою до підприємства не зверталась і технічну документацію щодо встановленого в її квартирі приладу обліку холодної води до підприємства не представила, в зв'язку з чим наявний у неї в квартирі лічильник на абонентський облік, як це передбачено діючим законодавством, підприємством не приймався, а відтак нарахування плати за спожиті нею житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється за нормативами (нормами) споживання, затвердженими в установленому законом порядку.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням районного суду, позивачка ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті.

Зокрема, апелянт ОСОБА_2 вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, не звернув належної уваги на той факт, що відповідачем було здійснено нарахування плати за надані їй послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальних підставах за нормами споживання без попереднього попередження про це, а також на те, що саме КП «Зміїв-сервіс» повинно бути ініціатором повірки квартирних лічильників споживачів, яким воно надає житлово-комунальні послуги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи цивільно-правовий спір по суті заявлених позивачкою ОСОБА_2 вимог, суд першої інстанції повно й всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

За приписами ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 58, 59 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики;

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 32 вказаного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

На виконання приписів зазначеного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами) затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі: Правила), які безпосередньо регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги).

Згідно пункту 2 Правил централізоване постачання холодної води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання.

Централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення.

Відповідно до п. 9, п.п. 9 п. 32 Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води (далі: квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік за заявою споживача.

Згідно п. 10 Правил оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Пунктами 14, 15 Правил передбачено, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Згідно п.п. 17, 20 Правил послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.п. 5.2., 5.4, 5.5, 5.10 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача.

Проектування, монтаж та експлуатація вузлів обліку виконуються відповідно до вимог державних будівельних норм. Приймання в експлуатацію вузла обліку та реєстрація засобів обліку здійснюються за участю представника виробника.

Засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII :

засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об'єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності;

метрологічна діяльність - діяльність, пов'язана із забезпеченням єдності вимірювань;

періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал);

повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам;

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено по справі, позивачка ОСОБА_2 є споживачем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені комунальні послуги надавалися позивачці Зміївським районним комунальним водопровідно-каналізаційним підприємством на підставі відповідного договору від 25.06.2005 року (а.с 10-12).

Згідно акту опломбування лічильника холодної води від 30.01.2007 року в квартирі позивачки ОСОБА_2 був встановлений лічильник холодної води типу Е-Т 1,5 V (а.с. 7).

Комунальне підприємства «Зміїв-сервіс», яке є відповідачем по справі, було створено згідно з рішенням LV сесії Зміївської районної ради Харківської області V скликання від 19 травня 2010 року № 604 - V (а.с. 34-35).

Рішенням виконкому Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 84 від 18 липня 2013 року КП «Зміїв-сервіс» було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на території Зміївської міської ради (а.с. 40).

При цьому відповідного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з визначенням конкретних прав та обов'язків сторін між споживачкою ОСОБА_2 та виконавцем цих послуг - КП «Зміїв-сервіс» чи балансоутримувачем багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира позивачки, не укладалося й умови надання цих послуг, у тому числі й тих, що стосуються профілактики, повірки, заміни або ремонту санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку в квартирі останньої ними не визначалися.

Крім того, будь-які належні та допустимі, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, докази на підтвердження того, що позивачка ОСОБА_2 зверталась до відповідача - КП «Зміїв-сервіс» із заявою про взяття на абонентський облік наявного в її квартирі лічильника холодної води, як те передбачено п. 9, п.п. 9 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами), та його опломбування виконавцем, з фіксацією його поточних показань для подальших нарахувань плати за спожиту воду, чи з заявою про проведення чергової періодичної повірки зазначеного засобу обліку, матеріали цивільної справи не містять і таких доказів до суду апеляційної інстанції позивачкою ОСОБА_2 також не представлено.

Не представлено позивачкою ОСОБА_2 й будь-яких об'єктивних доказів на підтвердження того, що в її квартирі встановлено засіб обліку спожитої гарячої води, показання якого згідно з пунктом 17 вищезазначених Правил є обов'язковими для розрахунку щомісячної плати за комунальні послуги з централізованого водовідведення, виходячи із загального обсягу витрат холодної та гарячої води.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позивачкою ОСОБА_2А вимог за їх безпідставністю.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги позивачки ОСОБА_2, наведених на її обгрунтування, які фактично зводяться до не згоди з ухваленим районним судом по справі рішенням та суб'єктивної його переоцінки, то ці доводи апелянта, в даному випадку є несуттєвими, рішення суду, прийняте по суті розглянутого цивільно-правового спору, не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: