Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/2366/15 №22-ц/778/2366/15 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову зазначала, що 27.04.2010 року між ОСОБА_4. та відповідачкою був укладений договір позики грошових коштів в розмірі 8 000,00 євро, під 8% річних, строком на три роки, що підтверджується відповідною розпискою, написаною власноручно відповідачкою.

За період з 27.04.2010 року по 27.04.2014 року відповідачкою було повернуто лише відсотки за договором позики в розмірі 2 560,00 євро, що підтверджується власноручно зробленим нею записом на звороті розписки.

За період з 27.04.2014 року до моменту звернення до суду з позовом відповідачкою не було вчинено ніяких платежів у погашення заборгованості за договором.

Розмір відсотків за договором складає 8% річних, що дорівнює 640 євро від суми позики 8 000,00 євро, та дорівнює 53 євро на місяць.

Загальна сума заборгованості складає 8 212,00 євро, яка складається з: 8 000,00 євро - заборгованість за договором позики, 212 євро - заборгованість зі сплати відсотків за договором позики за період з 27.04.2014 року до 27.08.2014 року (4 місяці), що еквівалентно 142 806 грн. 68 коп.

22.09.2013 року між нею та відповідачкою був укладений ще один договір позики грошових коштів в розмірі 2 000,00 євро, під 8% річних, з умовою повернення коштів за першою вимогою, що також підтверджується відповідною розпискою.

За період з 22.09.2013 року до моменту звернення до суду з позовом відповідачкою не було вчинено ніяких платежів у погашення заборгованості за договором від 22.09.2013 року.

Розмір відсотків за цим договором складає 8% річних , що дорівнює 640 євро від суми позики 2 000,00 євро та дорівнює 13,3 євро на місяць.

Загальна сума заборгованості складає 2 146 євро 66 центів, яка складається з 2 000,00 євро - заборгованість за договором позики, 146,66 євро - заборгованість зі сплати відсотків за договором позики за період з 22.09.2013 року до 22.08.2014 року (11 місяців), що еквівалентно 37 330 грн. 42 коп.

Відповідачці були надіслані вимоги щодо повернення грошових коштів за договором 1 та договором 2, однак ніякої відповіді на зазначені вимоги надано не було.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідачки основний борг за договором позики від 27.04.2010 року в сумі 139 120 грн. 00 коп., відсотки за користування позикою в сумі 3 686 грн. 68 коп., а всього 142 806 грн. 68 коп., стягнути основний боргу за договором позики від 22.09.2013 року в сумі 34 789 грн. 00 коп., відсотки за користування позикою в сумі 2 550 грн. 42 коп., а всього 37 330 грн. 42 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 27.04.2010 року в розмірі 139 120 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 22.09.2013 року в розмірі 34 780 грн. 00 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 739 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 27.04.2010 року між позивачкою та відповідачкою був укладений в письмовій формі договір позики, за яким ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4 позику в сумі 8000 євро, строком на три роки ( а.с.3).

22.09.2013 року між позивачкою та відповідачкою також був укладений договір позики в письмовій формі, за яким ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4 позику в сумі 2000 євро, які вона зобов'язалась повернути на першу вимогу.

Із тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 за період з 27.04.2010 року по 27.04.2014 року отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 2 560,00 євро. Ці обставини підтвердила позивачка в суді першої інстанції, але вважала, що 2 560,00 євро відповідачкою сплачені як 8% за користування її грошима.

В апеляційній скарзі відповідачка зазначає, що загальна сума повернутих грошових кошова позивачці складає 2760 євро.

Оскаржуваним рішенням суду, яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2015 р. залишено без змін та відмовлено у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_4, встановлено, що позивачкою не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів отримання відповідачкою позики під проценти, оскільки договори позики укладалися без зазначення сплати відсотків за користування грішми, тому відповідно до вимог ст. ст. 536, 1047, 1048, 1049 ЦК України обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування грішми.

Оскільки позивачка визнає, що отримала від відповідачки грошові кошти в розмірі 2 560,00 євро, тому колегія суддів вважає, що за договором позики від 27.04.2010 року підлягає стягненню з відповідачки сума боргу з врахуванням повернутої суми в розмірі 2 560,00 євро, а не 2760 євро, на сплату яких посилається відповідачка. Тобто, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути суму боргу в розмірі 5 440 євро (8 000 - 2 560), що в гривневому еквіваленті за курсом на момент подання позовної заяви становило 94 601, 60 грн. (5 440 євро х 1,79 грн.).

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню та рішення суду на підставі п. 3, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає відповідній зміні, а в частині стягнення судового збору рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2014 року по цій справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 27.04.2010 року в розмірі 94 601 (дев'яносто чотири тисячі шістсот одну ) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 22.09.2013 року в розмірі 34 780( тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн., а в загальній сумі 129 381 (сто двадцять дев'ять тисяч триста вісімдесят одну )грн. 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: