29.10.2015 ЄУН № 337/5024/15-ц
Провадження № 2/337/1962/2015
29 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу і до повноліття дитини.
В судове засідання позивач, надала клопотання про розгляд справи провести за її відсутності в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України, що підтверджено поштовими повідомленнями. Поважних причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позовної заяви суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Сторони у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (до зміни прізвища 30 травня 2012 року «Голуб») (а.с.12) перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року (а.с.3) по 01 липня 2015 року (а.с.5).
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії 1-ЖС №166903, актовий запис №1098 (а.с.4), 05 грудня 2010 року у вказаному шлюбі народився ОСОБА_3.
Як вказує позивач (а.с.13), і проти чого не надано заперечень відповідачем, на теперішній час малолітній ОСОБА_3 проживає з матірю, та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обовязку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімумом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач не надав суду пояснень або заперечень щодо викладених позивачем обставин і суті заявлених позовних вимог, а також, що він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні умови для розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, що буде відповідати захисту інтересів дитини, а також засадам законності і справедливості.
Як вказує стаття 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Оскільки позивач жодними доказами не підтвердила вжиття нею будь яких заходів щодо одержання аліментів, факт ухилення відповідача від їх сплати, а також, не зазначає про наявність застосування положень ч.2 ст. 191 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів, згідно ч.1 ст. 191 СК України починаючи з дня предявлення позову.
Судовий збір, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 59, 60, 174, 208, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2015 року і до повноліття дитини до 05 грудня 2028 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині сплати аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі десяти діб з дня отримання копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун