Справа № 395/1714/14-ц
Провадження № 2/395/87/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2015 рокум. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,
при секретареві РУДЕНКО І.М.,
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1В.) до ОСОБА_3 (далі відповідач, ОСОБА_3В.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області (далі третя особа, Головне територіальне управління юстиції), про поділ майна подружжя,
У грудні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
Заявник вказав, що з 15 квітня 1994 р. по 09 квітня 2013 р. сторони перебували у шлюбі, котрий був зареєстрований у встановленому законом порядку.
За час подружнього життя вони з дружиною збудували житловий будинок з господарськопобутовими будівлями по вул. Рози Люксембург, № 3 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області, котрі належать їм на праві спільної сумісної власності.
19 грудня 2006 року відповідач отримала в Новомиргородській міській раді Кіровоградської області Свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок. Власником будинку в даному свідоцтві було зазначено дружину, тобто відповідача.
Як стверджує позивач, згоди про добровільний поділ майна між подружжям не досягнуто, відповідач наполягає, що будинок є її особистою індивідуальною власністю.
Оскільки вказане домоволодіння зареєстроване на відповідача ОСОБА_3, з яким позивач розірвав шлюб, виникла необхідність визначити частку домоволодіння, яка належить йому.
Після розірвання шлюбу сторони неспроможні поділити спільне майно подружжя у добровільному порядку. Тому на підставі ст. ст. 60, 68-70, 89, 104-105, 110 СК України, ст. ст. 355, 368-369, 372 ЦК України заявник просить суд поділити спільно придбане майно порівну, визнавши за позивачем право приватної власності на ? частину спірного домоволодіння без визначення частки у натурі на загальну суму 100.00 грн.
За ухвалою районного суду від 23.02.2015 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали власні позовні вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві.
Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач і представник третьої особи у судове засідання жодного разу не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслала.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача і представника третьої особи на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Тому 15.05.2015 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України).
Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких підстав.
Згідно вимогам чинного законодавства:
ч. 1 ст. 69 Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
ч. 1 ст. 70 У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним
ч. 3 ст. 368 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом;
ч. 1 ст. 370 співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності;
ч. 2 ст. 372 у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Як витікає із пояснень позивача, його представника та наданих документів, з 15 квітня 1994 р. по 09 квітня 2013 р. сторони перебували у шлюбі, що був спочатку зареєстрований, а потім розірваний у встановленому законом порядку.
За час подружнього життя сторони збудували житловий будинок з господарськопобутовими будівлями по вул. Рози Люксембург, 3 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області на підставі рішення виконкому Новомиргородської міської ради народних депутатів від 27.04.1994 р. № 457 про надання дозволу ОСОБА_1 проводити будівництво нового житлового будинку та господарських споруд на власній присадибній ділянці.
Вказане домоволодіння було збудоване на спільні кошти та спільними зусиллями подружжя.
19 грудня 2006 року відповідач отримала в Новомиргородській міській раді Кіровоградської області Свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок. Власником будинку в даному свідоцтві було зазначено лише дружину, тобто відповідача ОСОБА_3
Тому виникла потреба визнати за заявником право приватної власності на частину спільного майна подружжя.
За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, ч. 1 ст. 70 СК України суд прийшов до висновку, що у даному випадку частки майна дружини та чоловіка повинні бути рівними.
Окрім пояснень позивача та його представника, вище згадані обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про укладення шлюбу, рішенням суду про розірвання шлюбу, свідоцтвом про право власності, технічним паспортом на житловий будинок, та іншими матеріалами справи.
Тому позов підлягає незаперечному задоволенню у повному обсязі.
На підставі наведеного, ст. ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 57-63, 68-71, 73 СК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, про поділ майна подружжя задовольнити повністю.
Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя майно на загальну суму 100.000 (сто тисяч) гривень, яке складається із домоволодіння, що розташоване по вулиці Рози Люксембург, 3 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області та зареєстроване на імя ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 19.12.2006 р. за № 112.
Провести розподіл зазначеного майна між сторонами з урахуванням вартості та рівної частки кожного з подружжя в спільному майні таким чином:
Поділити в рівних частках майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, і визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ? (одну другу) частину домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Рози Люксембург, 3 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області, загальною вартістю 50.00 (пятдесят тисяч) гривень, без визначення частки в натурі.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в загальному порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО