Справа № 357/1163/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: відділ державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Київської області, Приватне підприємство «Мережа-Авто», про стягнення заборгованості по аліментах та пені,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 23.09.2006 року по 23.05.2011 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.03.2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, відповідач систематично намагається ухилятися від виконання рішення суду щодо сплати аліментів, станом на 01.10.2012 року заборгованість по аліментах становила 2021 грн.40 коп. за період з 27.03.2012 року по 01.10.2012 року, станом на 29.01.2015 року заборгованість по аліментах збільшилась і становить 2649 грн.40 коп., на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розрахунок якої наведено в позовній заяві. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 2649 грн.40 коп.; стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів за період з 27.03.2012 року по 01.10.2012 року в сумі 3800 грн.23 коп. та за період з 25.11.2014 року по 29.01.2015 року в сумі 1165 грн.74 коп.

В судовому засіданні позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, в заяві про уточнення позовних вимог, наданої 08.04.2015 року /а.с.153-154/, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму основної заборгованості по сплаті аліментів, що становить 2432 грн.94 коп., та суму пені, нарахованої згідно ст.196 СК України, що становить 22091 грн.64 коп.

Відповідач та його представник позов не визнали, пояснили, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, позивач пред'явила виконавчий лист для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання відповідача, хоча знала, де він працює, виконавчий лист пересилали до виконання із одного відділу державної виконавчої служби до іншого, за місцем його роботи аліменти відраховуються щомісячно із одержуваного заробітку, але в меншому розмірі, ніж 30 % прожиткового мінімуму, оскільки з нього також стягуються аліменти на утримання двох дітей від другого шлюбу та на особисте утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку, загальний розмір відрахувань із його заробітної плати становить 70 %, але заборгованість повністю не погашена.

В судове засідання 08.04.2015 року ні відповідач, ні його представник не з'явилися, хоча попереджені про час розгляду справи під розписку, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд вважав за можливе закінчувати розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Представники 3-х осіб в судове засідання також не з'явилися, але до суду надіслано письмові пояснення відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Київської області та від Приватного підприємства «Мережа-Авто» з клопотаннями щодо розгляду справи без участі їх представників.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, оглянувши матеріали даної справи, цивільну справу № 2-1770/11 2/1003/1104/2012 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року, який розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2011 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини /а.с.4-5/, випискою з рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами, яке набрало законної сили 23.05.2011 року /а.с.66/.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання їхнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2011 року і до досягнення повноліття, рішення набрало законної сили 27.03.2012 року, що слідує з копії цього рішення /а.с.6/.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного рішення Білоцерківським міськрайонним судом 27.03.2012 року видано ОСОБА_1 виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача, із заявою про прийняття цього виконавчого листа до виконання стягувач звернулася до начальника міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції 12.04.2012 року, а 13.04.2012 року державним виконавцем міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного вище виконавчого листа.

Наведене стверджується копією матеріалів виконавчого провадження № 1605/21 ВП № 32202272 /а.с.126-135/.

Згідно матеріалів цього виконавчого провадження, 09.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник працює в ПП «Мережа-Авто», бухгалтерія якого знаходиться за адресою: м. Богуслав, АДРЕСА_1; станом на 01.07.2012 року заборгованість по аліментах становить 2021 грн.40 коп., оскільки за цей період аліменти не стягувалися, що стверджується довідкою-розрахунком по аліментах /а.с.128/.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача надійшов на виконання до відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції 26.07.2012 року, оскільки боржник працює в ПП «Мережа-Авто», яке знаходиться в м. Богуславі, а 30.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що слідує з копії цієї постанови /а.с.19/.

В судовому засіданні також встановлено, що 09.08.2012 року державним виконавцем за місцем роботи відповідача направлено постанову про щомісячне утримання з усіх видів заробітку відповідача після відрахування податків 50 %, де 25 % аліменти, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.07.2012 року, та 25 % заборгованості, яка станом на 01.07.2012 року становить 2021 грн.40 коп., що вбачається з копії даної постанови /а.с.78/.

З наданих ПП «Мережа-Авто» довідок про доходи відповідача /а.с. 73,75,120,121, 141-143/, копії звіту про здійснені відрахування та виплати /а.с.22-23/ вбачається, що аліменти на користь позивачки нараховуються бухгалтерією підприємства щомісячно, але перераховано аліменти на користь позивачки в сумі 1287 грн. тільки в жовтні 2012 року, в грудні 2012 року перераховано 287 грн., в січні 2013 року -1570 грн., в подальшому аліменти також відраховуються із заробітної плати відповідача систематично, але перераховуються позивачці не завжди кожного місяця, а за декілька місяців однією сумою.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 13.03.2015 року, проведеного державним виконавцем відділу ДВС Богуславського РУЮ /а.с.76, 122/, станом на 01.03.2015 року заборгованість по сплаті аліментів становить 2432 грн.94 коп., як вбачається з цього розрахунку, станом на 01.01.2014 року заборгованість по аліментах зменшилась і становила 1596 грн.30 коп.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.12.2011 року відповідачем укладено шлюб з ОСОБА_4, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилися дві доньки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей /а.с.80-83/.

За рішенням Богуславського районного суду Київської області від 08.01.2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття; та аліменти на особисте утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини доходів відповідача щомісячно з 20.11.2013 року і до досягнення дітьми 3-х-річного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що слідує з копії рішення /а.с.84-85/.

27.01.2014 року стягувач одержала виконавчі листи /а.с.86-89/, а 18.03.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчого провадження /а.с.90/.

17.12.2014 року в зв'язку з тим, що на виконанні перебуває ще два виконавчі провадження по стягненню аліментів на користь ОСОБА_4, державним виконавцем винесено постанову, яку направлено за місцем роботи відповідача /а.с.139-140/, про відрахування із його заробітної плати на користь ОСОБА_1 28 %- де 25 % -аліменти, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а 3% -борг, який становить 1857,90 грн.

З письмових пояснень відділу ДВС Богуславського РУЮ /а.с.117-118/ вбачається, що загальний розмір всіх відрахувань із заробітної плати відповідача складає 70 % і заборгованість постійно збільшується, оскільки виходячи з розміру заробітної плати відповідача на користь ОСОБА_1 щомісячно стягується 226,43 грн. в рахунок аліментів, а 159,37 грн. зараховується в борг.

Позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 2432 грн.94 коп.

Згідно з ч. 1 ст.187 СК України, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду .

Вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно норм цієї статті розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України , а суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

За ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліметами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору -судом.

Як вказано вище, аліменти на користь позивача на утримання сина сторін Павла стягнуті з відповідача за рішенням суду, на підставі якого судом виписано виконавчий лист, який позивач подала до відділу ДВС для примусового виконання, державним виконавцем нараховано суму заборгованості по аліментах, сторони в суді цю суму не оспорювали, позивач просить суд стягнути заборгованість по аліментах в сумі, яку визначив державний виконавець.

Оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду і повторному стягненню не підлягають, то вимоги позивача про стягнення заборгованості суд вважає необгрунтованими, в даному випадку заборгованість відповідача за аліментами підлягає стягненню з нього у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.

При вирішенні спору в частині вимог позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного.

Так, згідно зі ст.ст.68,69 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Ці підприємства, установи тощо здійснюють відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу у зв'язку із зміною боржником місця роботи, проживання або з інших причин підприємства, установи не пізніш як у триденний строк повідомляють державному виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання, якщо воно відоме. Посадові особи, винні у ненаданні таких відомостей без поважних причин, можуть бути притягнуті до відповідальності, передбаченої законом.

Згідно приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

У відповідності до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

З матеріалів оглянутої судом цивільної справи № 2-1770/11 2/1003/1104/2012 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів вбачається, що відповідач був присутнім в судовому засіданні, позов про стягнення аліментів визнав, вказав місце свого проживання та місце роботи - ПП»Мережа-Авто» м. Богуслав.

У виконавчому листі про стягнення аліментів також судом було зазначено місце роботи відповідача - ПП «Мережа-Авто», тобто, позивач знала, де працює відповідач, чого вона не заперечувала в суді, але цю інформацію не повідомила державному виконавцю, подаючи виконавчий лист до міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, що вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про те, що боржник викликався до державного виконавця, виконавчий лист було направлено до відділу ДВС м. Богуслав тільки в липні 2012 року, коли державний виконавець встановив місце роботи платника аліментів, на що вказано вище в рішенні.

Як встановлено судом, постанову державного виконавця про відрахування аліментів із заробітної плати направлено за місцем роботи відповідача 09.08.2012 року, але аліменти бухгалтерією підприємства перераховані стягувачці тільки в жовтні 2012 року.

Отже, суд вважає, що вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, не має, оскільки він ніяким чином не ухилявся від сплати аліментів, не приховував місце роботи, а відтак і відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки у відповідності до вимог ст.196 СК України.

Крім того, на даний час заборгованість по аліментах повністю не погашена, оскільки з заробітної плати відповідача щомісячно проводиться стягнення аліментів по 3-м виконавчим листам і стягувати аліменти у визначеному державним виконавцем розмірі відповідно до СК України неможливо.

А за положеннями ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це

обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати

сімдесяти відсотків.

Як встановлено судом, із заробітної плати відповідача проводиться відрахування в розмірі 70 % на сплату аліментів та заборгованості по аліментах.

За таких обставин, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.187, 194, 195, 196 СК України, ст.ст. 68,69,70,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10,60, 88,209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко