Справа № 633/253/15-Ц
Номер провадження2/633/118/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тимченко А.М,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Печеніги Харківської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мартівської сільської ради Печенізького району, Харківської області, третя особа приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про тлумачення заповіту -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій прохає здійснити тлумачення заповіту складеного ОСОБА_4, 21.11.2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 197, щодо визнання земельних ділянок, площами: 3,38 га та 0,56 га, замість державних актів на право приватної власності на землю: серія Р2 № 782546, виданого 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1014; серія Р2 №769988, виданого 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.11.2014 року його бабуся, ОСОБА_4 склала заповіт в якому заповіла йому, ОСОБА_2 на випадок її смерті належне їй за законом майно, а саме належні державні акти на право приватної власності на землю. 27.11.2014 року ОСОБА_4 померла, у звязку з чим, він звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом зазначених земельних ділянок, але йому було відмовлено, оскільки заповідачем у заповіті не вірно вказано майно.

Позивач вважає, що за своїм змістом розпорядження ОСОБА_4 було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельні ділянки, площами: 3,38 га та 0,5 га, право власності яких підтверджувалися державними актами на право приватної власності на землю.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на підстави зазначені в позові, просив вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить ухвалити рішення відповідно до вимог закону..

Третя особа - приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3П в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

За таких підстав та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи та представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів..

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27.11.2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 465138, виданого виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ( а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на дві земельної ділянки: 3,38 га та 0,56 га, що розташовані на території Мартівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 № 782546, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1014 та державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 №769988, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957, виданих 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. ( а.с. 8, 9).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 21.11.2014 року секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 197, згідно якого заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 належні їй державні акти на право приватної власності на землю: серія Р2 № 782546, виданого 30 грудня 2002 року Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1014; серія Р2 № 769988, виданого 30 грудня 2002 року Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002р.. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957 ( а.с.3).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41088579, виданої 30.07.2015 р. приватним нотаріусом ОСОБА_3, заповіт, що склала ОСОБА_4, посвідчений 21.11.2014 року секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 97, на день смерті заповідача не змінено та не скасовано (а.с.37).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, але йому було відмовлено, оскільки заповідачем не вірно вказане майно у заповіті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.123 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу положень ст. ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

В судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_4 складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що у разі її смерті позивач успадкує не державні акти на право приватної власності на землю, як правовстановлюючі документи, а саме земельні ділянки, право на які посвідчені цими актами, що на час складання заповіту перебували у неї у власності та входять до складу спадщини.

Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області було помилково здійснено запис про заповідання ОСОБА_4 на випадок її смерті належні їй державні акти на право приватної власності на землю ОСОБА_2. Дійсне волевиявлення заповідача було спрямоване на розпорядження саме земельною ділянкою.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Враховуючи вищезазначене, те, що відповідачем заперечень на позов не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів і вважає за необхідним позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 213,1233,1256 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Мартівської сільської ради Печенізького району, Харківської області, третя особа приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про тлумачення заповіту задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту складеного ОСОБА_4, 21.11.2014року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 197, щодо визнання земельних ділянок, площами: 3,38га і 0,56га, замість державних актів на право приватної власності на землю: серія Р2 №782546, виданого 30.12.2002р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації №389 від 23.12.2002року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1014; серія Р2 №769988, виданого 30.12.2002року Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації №389 від 23.12.2002року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Тимченко