Справа № 495/6707/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6707/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

15.09.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради (далі по тексту відповідач) про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-3).

Так, позивач просить суд визнати заОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на спадкове майно, а саме на садовий будинок № 112, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик».

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але її представник ОСОБА_3, подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.32-33).

Представник відповідача Затоківської селищної ради, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням (а.с.31).

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06 грудня 2012 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 25 квітня 2008 року зроблено відповідний запис за № 11592, місце реєстрації перший відділ реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_4 міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №322001 виданим 06.12.2012 року (а.с.5).

Після смерті 05.12.2012 року ОСОБА_2 відкрилась спадщина, а саме у вигляді:

- земельної ділянки № 112, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик», загальною площею 0,0719 га, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держземагенства у м. Білгород-Дністровському в Одеської області 04.06.2013 року, кадастровий номер :02:009:0062;

- садового будинку, який розташований на цій земельній ділянці № 112, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик».

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.03.1948 року (а.с.18).

В подальшому, ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 112, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик», загальною площею 0,0719 га, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держземагенства у м. Білгород-Дністровському в Одеської області 04.06.2013 року, кадастровий номер :02:009:0062.

Відповідно до технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 7-112), виданого 23.07.2015 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», власником садового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, смт. Затока м. Білгород-Дністровський, Садівничий кооператив «Енергетик», є ОСОБА_5 (а.с.12-17).

При зверненні до приватного нотаріуса ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6 з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй половину земельної ділянки, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із тим, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок № 112, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик», не можливо у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. А саме, на житловий будинок власником документ не оформлювався, тобто відсутній правовстановлюючий документ. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.6).

Як стверджує позивач, земельну ділянку № 112, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик», загальною площею 0,0719 га, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держземагенства у м. Білгород-Дністровському в Одеської області 04.06.2013 року, кадастровий номер :02:009:0062, мати ОСОБА_1 ОСОБА_2, отримала у спадок від ОСОБА_5 (чоловіка ОСОБА_2 та батька ОСОБА_1П.). За твердженням позивача, садовий будинок був побудований ще її батьком ОСОБА_5, який помер 18.01.2005 року.

Отже, за таких обставин, саме не вчинення спадкодавцем ОСОБА_2 відповідних дій по оформленню свого права власності та одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання даної позовної заяви про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину ОСОБА_1 не може.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлої 06.12.2012 року) першої черги за законом, який претендує на спадщину є її донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

В свою чергу, вказаний спадкоємець позбавлений права на отримання зазначеної спадщини у зв'язку із тим, що спадкодавець не встиг за життя оформити право власності згідно діючого законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (65000, м. Одеса, вулиця Ак. Заболотного, 41 «А», квартира 14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті 06.12.2012 року ОСОБА_2, на спадкове майно, а саме на садовий будинок № 112, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Енергетик».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко