АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 25 липня 2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ОСОБА_1 укладено договір № 120373003, згідно якого відповідачу надано в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: мобільний телефон AppleiPhone 4 16GbWhiteвартістю 7 970 грн. 00 коп.

Проте відповідач сплатив лише 3 328 грн. 33 коп., з яких 2 000 грн. 00 коп. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів, 1 328 грн. 33 коп. погашення місячних орендних платежів.

З урахуванням уточнень товариство просило суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором № 120373003 від 27.07.2011 року у розмірі 23 044 грн. 90 коп., з яких 6 641 грн. 67 коп. - вартість телефону, 16 403 грн. 23 коп. - плата за прострочення щомісячних платежів.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 23 044 грн. 90 коп., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог та пропущення строку звернення до суду, який позивач не просив поновити.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 25 липня 2011 року сторони уклали Договір № 120373003.

Згідно договору відповідачу надано в оренду на умовах фінансового лізингу мобільний телефон Apple iPhone4 16Gb Whiteвартістю 7 970,00 грн.

Згідно п. 1.1. Договору клієнт бере участь в системі LeaselIT.

Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначаються Правилами отримання обладнання та інших товарів та послуг в системі LeaselIT, які є невід'ємною частиною цього Договору.

В п. 8.7. Договору сторони погодили, що з правилами відповідач ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати.

Згідно Договору відповідач мав сплатити перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежу в розмірі 7 970,00 грн., п'ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, шість платежів по 1 328,33 грн. ( а.с. 5-14).

Пунктом 14.2. Правил визначено, що у разі неналежного виконання зобов'язання клієнт сплачує на користь оператора плату за прострочення платежу: в розмірі 5-ти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення платежу здійснюється у розрахунковий період, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі 10-ти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 6.8, п. 6.9. Правил, кошти які надійшли від клієнта в першу чергу зараховуються на погашення штрафних санкцій, в другу чергу - на погашення процентів, в третю чергу - на вартість отриманого обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем загалом було сплачено на виконання укладеного договору грошові кошти в сумі 3 328 грн. 33 коп., з яких 2 000 грн. 00 коп. позивачем було зараховано на погашення плати прострочених платежів, 1 328 грн. 33 коп. - на погашення орендних платежів.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед товариством за неналежне виконання договірних зобов'язань складає 23 044 грн. 90 коп., з яких 6 641 грн. 67 коп. - вартість телефону, 16 403 грн. 23 коп. - плата за прострочення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Протилежні висновки суду з цього приводу є помилковими.

Відмовивши в задоволенні позову в зв'язку із тим, що позивачем пропущено строк позовної давності для пред'явлення вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції одночасно зробив висновок про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Суд першої інстанції роз'яснень Пленуму Верховного Суду України не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 24 березня 2012 року на виконання укладеного Договору сплачено 2 000 грн. 00 коп.

Таким чином строк позовної давності 24 березня 2012 року було перервано.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново, тобто з 25 березня 2012 року.

З урахуванням вимог закону про загальний трирічний строк позовної давності, строк позовної давності мав закінчитися 25 березня 2015 року, а позивач звернувся в суд з позовом 19 березня 2015 року, тобто без пропуску строку звернення до суду.

При цьому, колегія суддів вважає належними повноваження ОСОБА_2 на укладення від імені ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» договору № 120373003 від 25 липня 2011 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., та за подачу апеляційної скарги у розмірі 121 грн. 80 коп., загалом - 365 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 25 червня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 6 641 грн. 67 коп., плата за прострочення щомісячних платежів в розмірі 16 403 грн. 23 коп., а всього стягнути 23 044 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» судовий збір в розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук