Справа № 661/4994/14-ц
Провадження № 2/661/388/15
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :
Головуючого судді Матвєєвої Н.В.
При секретарі Чорномурко І.В.
За участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу,
Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави для винесення повторного заочного рішення по справі в порядку ст. 224-233 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечує представник позивача та позивач. 23 березня 2015 року від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких він вказує, що відповідачем виконані умови договору шляхом перерахування суми вкладу та процентів за ним на поточний рахунок позивача відповідно до положень депозитного договору, що підтверджується випискою по рахунках. На теперішній час грошові кошти перебувають на поточному рахунку позивача і він є власником вказаних грошових коштів. Відносини між позивачем та банком на теперішній час регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою Правління Нацбанку України від 12.11.2003 року № 492, тому позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, що може призвести до незаконного стягнення коштів з банку. Позивачем не доведено факту неможливості реального розпорядження своїми коштами, а також не наведено належним чином доказів щодо розміру коштів, які знаходяться на його поточному рахунку. На момент подання первісного позову діяла Постанова Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року якою було встановлено обмеження щодо видачі валютних коштів з поточних рахунків клієнтів банку у розмірі, еквівалентному 15 000 грн. на добу На теперішній час діє нова аналогічна постанова Правління НБУ, якою встановлені такі ж самі обмеження щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних рахунків фізичних осіб. З 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації , тому відповідно до ст..36 п.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
На неодноразові запити суду, за письмовим клопотанням представника відповідача, відповідачем не надано суду докази про зменшення або збільшення залишку коштів на поточному рахунку позивача, тому суд виходить із розміру грошових коштів, зазначених в виписці по рахунку станом на 25.11.2014 року, що надана представником відповідача під час розгляду заяви про скасування заочного рішення суду, та уточнених позовних вимог.
До заяви про уточнення позовних вимог представником позивача долучено доказ на підтвердження неможливості вільно розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку відповідача, позивачем ОСОБА_2, - роздруківку з банкомату відповідача від 26.02.2015 року, в якій зазначено про відсутність грошей для видачі.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.
Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно із ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється:
1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;
2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;
3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;
4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;
5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.
Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо:
1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
З правового висновку, зробленого Верховним судом України у справі № 6-140 цс13 від 25 грудня 2013 р., що є обов'язковим для суду на підставі ст.360-7 ЦПК України, вбачається, що відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Таким чином, суд вважає, що при наявності грошових коштів на банківському рахунку позивача в розмірі 18 207, 96 доларів США, позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися вказаними грошовими коштами, а відповідач перерахувавши кошти на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надавши йому можливості використання цих коштів не виконав свої зобов'язання з повернення вкладу, тому у суду є підстави для примусового стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 18 207, 96 доларів США, що за курсом НБУ на час розгляду справи становить 427 887,06 грн. та судового збору на користь держави в сумі 3 654 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно із Законом України «Про захист прав споживачів».
Суд вважає, що введення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Дельта Банк» не є перешкодою для стягнення судом грошових коштів, належних позивачу, які знаходяться на банківському рахунку відповідача, оскільки обмеження, зазначені в ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.
Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу задовольнити частково.
В іншій частині позов відмовити.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва