Номер провадження: 22-ц/785/8918/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2015 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2, при розгляді питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕММА», третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання права власності, позовом виконавчого комітету Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕММА» про зобовязання знести самочинно побудований житловий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року,

встановив:

03.09.2007 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом (а. с. 2 - 3).

20.09.2007 р. до суду надійшов вищезазначений позов виконкому Одеської міської ради (а. с. 146 - 148).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2007 р. позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на самовільно побудований багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок № 4 (котедж рекреаційного призначення), відображений в технічному паспорті під літерою «А-4», загальною площею 847,6 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 2 341 кв. м. в м. Одесі, Фонтанська дорога, 159/4. У задоволенні позову виконкому Одеської міської ради відмовлено (а. с. 162 - 164).

16.09.2015 р. ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення (а. с. 169 - 174).

Оскільки в оскарженому рішенні вказується про визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_3, а зміст апеляційної скарги не узгоджувався із змістом оскарженого рішення, з метою недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо доступу до суду, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.10.2015 р. (а. с. 206- 207) апеляційна скарга ОСОБА_4 була залишена без руху. Надано строк для подання апеляційному суду додаткових пояснень, яким чином суд першої інстанції вирішив питання про права та обовязки апелянта. Крім того, було вказано про необхідність надати докази сплати судового збору в сумі 1 870,20 грн..

Копію ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху було отримано ОСОБА_5, представником ОСОБА_4, - 20.10.2015 р., самим ОСОБА_4 поштою 21.10.2015 р. (а. с. 220).

26.10.2015 р. до апеляційного суду надійшла Заява ОСОБА_4 про усунення недоліків на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 09.10.2015 р. (а. с. 221-225). У вказаній заяві ОСОБА_4, як і в апеляційній скарзі, посилається на те, що він є засновником ТОВ «ЛЕММА», має частку в статутному капіталі товариства у розмірі 14%. Житловий будинок, на який за рішенням суду було визнано право власності, було побудовано ТОВ «ЛЕММА» згідно розробленої та узгодженої у встановленому порядку проектно-кошторисної документації, а тому житловий будинок не є самочинним будівництвом. А якщо припустити, що вказаний житловий будинок є обєктом самочинного будівництва, який був побудований товариством на земельній ділянці, яка належить іншій особі, то не вирішено питання про відшкодування товариству витрат на будівництво житлового будинку.

Крім того, ОСОБА_4 посилається на те, що ОСОБА_6, представник ТОВ «ЛЕММА», в судовому засіданні визнав позов, не маючи на це повноважень, оскільки довіреність на нього на час розгляду справи в суді була скасована товариством.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_4 та додатково надану останнім Заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, вважаю, що апеляційне провадження по справі не може бути відкрито, скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до правил, передбачених ст. ст. 13, 292 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право на апеляційне оскарження рішення суду, у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 участі у розгляді справи не брав. Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2007 р. визнано право власності на самовільно побудований багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок за ОСОБА_3. Відповідачем по справі було ТОВ «ЛЕММА».

Статтями 140, 144, 145 ЦК України передбачено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобовязаннями і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства у межах вартості своїх вкладів. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Інтереси товариства представляють його органі, сформовані відповідно до статуту.

Із змісту ст. ст. 116, 145 ЦК України вбачається, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю може представляти інтереси останнього, тільки у передбаченому діючим законодавством, статутом товариства порядку (його обрано до виконавчого органу, надано довіреність на представництво інтересів товариства тощо).

Таким чином, правовідносини по справі виникли між ОСОБА_3 та ТОВ «ЛЕММА». Оскарженим рішенням про визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 вирішено питання про права та обовязки щодо юридичної особи - ТОВ «ЛЕММА», учасником якого є ОСОБА_4, а не про особисті права та обовязки ОСОБА_4. Правовідносини з участі ОСОБА_4 у товаристві з обмеженою відповідальністю жодним чином не стосуються правовідносин між сторонами по даній справі.

Викладені в апеляційній скарзі та Заяві про усунення недоліків доводи ОСОБА_4 не дають підстав вважати встановленими обставини, які б свідчили про те, що оскарженим рішенням суд вирішив питання про його права та обовязки, а тому є неспроможними.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання апеляційної скарги повинно відбуватися із дотриманням певних умов. Зокрема, ЦПК України, Закон України «Про судовий збір» передбачають, що апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором у відповідному розмірі. Наслідком недотримання цієї умови є залишення апеляційної скарги без руху, а у разі не усунення недоліків щодо судового збору повернення апеляційної скарги (ст. ст. 121, 297 ЦПК України).

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху щодо судового збору було вказано про необхідність його сплату в розмірі 1 870,20 грн. (а. с. 206). Разом з тим, до Заяви про усунення недоліків надано Квитанцію № 97 від 23.10.2015 р. про сплату судового збору в сумі 1 827,00 грн.. Таким чином, недоліки щодо сплати судового збору у встановленій сумі не усунуті.

За вищевказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 не може бути підставою для відкриття апеляційного провадження і згідно з ч. 5 ст. 297 ЦПК України підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 292, 297 ЦПК України суддя,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕММА», третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання права власності, позовом виконавчого комітету Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕММА» про зобовязання знести самочинно побудований житловий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду А. П. Заїкін

Одеської області