Провадження № 2/537/876/2015
Справа № 537/2584/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача на її користь завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 1188,96 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.04.2015 року ОСОБА_2 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік. Вироком суду встановлено, що внаслідок, вчиненого ОСОБА_2 злочину ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1188 грн. 96 коп. Викрадене майно повернуто не було. Також позивач ОСОБА_1Б стверджувала, що у звязку з неправомірними діями ОСОБА_2 була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 3000 грн.. ОСОБА_2 в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду. З огляду на наведене, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що моральна шкода про відшкодування якої вона просила в позові, була спричинена не їй, а її сину ОСОБА_3, який є інвалідом по зору і в звязку з викраденням телефону не міг вільно спілкуватися з оточуючими.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши докази, які подані сторонами, встановив наступне.
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік. Встановлено, що 02.04.2015 року ОСОБА_2, викрав мобільний телефон «Леново А 316» вартістю 1200 грн., який належав ОСОБА_1, чим завдав матеріальну шкоду на вказану суму.

Цивільний позов у справі не розглядався.

Згідно ст.128 КПК України , особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному проваджені, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до принципу приюдиційності судових рішень, закріпленому в ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені у вироку суду, не підлягають повторному доказуванню.

Тому суд, вважає доведеним факт, що внаслідок вчинення злочину ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

ОСОБА_1 в позові просила стягнути з відповідача шкоду заподіяну їй внаслідок вчинення злочину в розмірі 1188,96 грн. В обґрунтування ціни позову подала квитанцію про оплату телефону від 12.08.2014 року на суму 1099,06 грн. та квитанцію про оплату картки памяті від 12.08.2014 року на суму 89, 90 грн.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне в межах позовних вимог, враховуючи думку позивача, який диспозитивно розпорядився своїми правами стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену злочином в розмірі 1188,96 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова, шкода, завдана неправомірними, діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними, діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що вона просила відшкодувати моральну шкоду спричинену її сину ОСОБА_3, проте в інтересах ОСОБА_3 позов не заявлявся, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди на користь ОСОБА_1

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково.

На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1188,96 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_5