Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати незаконним наказ Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства») від 15 червня 2015 року № 136-к про його звільнення, поновити його на роботі та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що звільнення проведено із порушенням вимог чинного трудового законодавства, без урахування відмови профспілкового комітету у наданні згоди на його звільнення.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним наказ КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 15 червня 2015 року № 136-к про звільнення ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді інженера-будівельника ремонтно-будівельної дільниці КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» із 15 червня 2015 року.

Стягнуто з КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 15 червня 2015 року до часу поновлення на роботі з урахуванням виплачених при звільненні виплат.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України та ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення указаного позову й ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості зазначених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників відбулося із дотриманням вимог чинного трудового законодавства України, а саме - ст. 49-2 КЗпП України.

При цьому суд надав належну оцінку як доказу висновку профспілкового комітету, який відмовив у наданні згоди на звільнення позивача із вказівкою на те, що неефективні методи управління адміністрацією підприємства не є підставою для скорочення працівника, адже, як правильно зазначив апеляційний суд, у цьому висновку відсутнє правове обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору, а міститься лише економічне обґрунтування відсутності підстав для звільнення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-104цс14, від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова