Справа № 457/885/15-ц
провадження №2/457/361/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Луцької І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є матірю неповнолітньої ОСОБА_3. 05.02.2015 року близько 13:00 год. в приміщенні СЗШ № 3 у м. Трускавець син відповідачки - ОСОБА_5 умисно штовхнув в голову її доньку та в подальшому почав наносити їй удари кулаками в ділянку грудей та живота, заподіявши їй фізичного болю та тілесних ушкоджень. У звязку із даним фактом 09.02.2015 року вона звернулася із заявою про побиття її малолітньої доньки в Трускавецький МВ ГУ МВС України у Львівській області, де на підставі її заяви було відкрито кримінальне провадження № 0000060. 17.06.2015 року згідно постанови старшого слідчого СВ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 кримінальне провадження було закрите, оскільки ОСОБА_5 є малолітній та не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за умисне нанесення легких тілесних ушкоджень. Однак в діях батьків ОСОБА_5 вбачалися ознаки адміністративного правопорушення за неналежне виховання сина. У звязку із цим на матір ОСОБА_5 ОСОБА_4 07.04.2015 року було складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, і постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 22.04.2015 року її визнано винною, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено покарання у виді штрафу в розмірі 17,00 грн. Крім того, після вищевказаного інциденту вона із донькою звернулася до лікарів Трускавецької міської лікарні. 06.02.2015 року доньці зробили УЗД (вартістю 640 грн.), в подальшому їй встановили діагноз: забій ребер лівої половини грудної клітки, травма живота, струс головного мозку І ст. Також вона купувала ліки, згідно рецепта лікаря, документально підтверджена покупка ліків на суму 101,37 грн. Відтак всього нею було витрачено 741,37 грн. Окрім фізичної та матеріальної шкоди, її доньці завдана і моральна шкода, оскільки вона пережила фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоровя, впродовж всього періоду лікування почувалася незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 1000 грн.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідачка позов визнала частково в частині відшкодування витрат на УЗД, в решті позовних вимог просила відмовити за недоведеністю. Також пояснила, що її син не бив дочки позивачки у голову та живіт, а тільки лодонею штовхнув у руку та плече. За свою поведінку він вибачився.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 05.02.2015 року близько 13:00 год. в приміщенні СЗШ № 3 у м.Трускавець син відповідачки - ОСОБА_5 умисно наніс удари ОСОБА_3, заподіявши їй фізичного болю та тілесних ушкоджень. У звязку із даним фактом 09.02.2015 року позивачка звернулася із заявою про побиття її малолітньої доньки в Трускавецький МВ ГУ МВС України у Львівській області, де на підставі її заяви було відкрито кримінальне провадження №0000060. 17.06.2015 року згідно з постановою старшого слідчого СВ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 кримінальне провадження було закрите, оскільки ОСОБА_5 є малолітній та не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за умисне нанесення легких тілесних ушкоджень (а.с. 15-16). У вищевказаній постанові встановлено, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 77 від 12.02.2015 року у ОСОБА_3 на момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, але досудовим розслідуванням встановлено, що дійсно ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_3

Постановою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 22.04.2015 року, яка набрала законної сили встановлено, що ОСОБА_4 неналежно виховувала дитину, внаслідок чого ОСОБА_5 наносив удари неповнолітній ОСОБА_3 (а.с. 17).

Після вищевказаного інциденту позивачка із донькою звернулася до лікарів Трускавецької міської лікарні. 06.02.2015 року доньці зробили УЗД, в подальшому їй встановили діагноз: забій ребер лівої половини грудної клітки, травма живота, струс головного мозку І ст. (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якшо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Понесені позивачкою витрати підтверджуються документально, а саме: товарним чеком обстеження № 05-12 від 06.02.2015 року на суму 640,00 грн. (а.с. 13) та фіскальним чеком ТОВ «Декада - 2000» аптечний пункт № 13 від 06.02.2015 року на суму 101,37 грн. (а.с. 14).

Відтак позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволення в повному обсязі.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.1 ч.1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вказує законодавець, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, що полягає у фізичному болю, якого остання зазнала у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з поведінкою ОСОБА_5 щодо неї, та у звязку з порушенням звичного ритму її життя. Суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, глибину фізичних і душевних страждань позивача, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 грн.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 741,37 грн. матеріально шкоди, 800,00 грн. моральної шкоди, 487,20 грн. сплаченого судового збору, а всього 2028,57 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1