Провадження № 2-з/761/425/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення шляхом накладення арешту на грошові кошти позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТУР-Т» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТУР-Т» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група»в межах суми позовних вимог в розмірі 8 188 185 грн. 18 коп. Заява мотивована тим, що враховуючи, станом на день звернення до суду із позовною заявою, відповідач ТОВ « СХК «Вінницька промислова група» має можливість вільно розпоряджатись своїми грошовими коштами, та тривалий час (майже три роки) не виконував свої боргові зобов'язання перед позивачем, а й відповідно буде вчиняти всі можливі дії для уникнення цивільного виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, чим буде завдана значна шкода майновим інтересам позивача.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що на день розгляду заяви позивачем не надано жодних доказів щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» рахунків у банківських установах та грошових коштів на рних.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: