АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/588/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівХрапка В. Д. , Дмитренка М. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_7 звернулася з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що 25.04.2013 року близько 12 години дня на подвірї будинковолодіння АДРЕСА_1 її покусав собака власником якої є ОСОБА_6 В той же день в звязку з причиненими їй ранами позивачка була змушена звернутися в травмпункт Смілянської міської лікарні, де їй була надана первинна медична допомога. Але 06.05.2013 року вона була госпіталізована в травматологічне відділення Смілянської міської лікарні, де знаходилась на стаціонарному лікуванні по 23.05.2013 року з діагнозом розшаровуюча П/Ш гематома правої гомілки, гранулююча рана правої гомілки. Після цього по липень 2013 року вона лікувалась амбулаторно у зв'язку з спричиненим їй ушкодженням здоровя. За час перебування на лікуванні з отриманими ушкодженнями нею були придбані ліки, на загальну суму 991 грн. 47 коп та продукти на загальну суму 557 грн. 50 коп. Крім того, вважає. Що їй завдана ще й моральни шкода, яку оцінює в 10 000 грн.

На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1 565 грн. 97 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати повязані з наданням правової допомоги 1 500 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 991 грн. 47 коп., 1 500 грн. - моральної шкоди., а також витрати по справі за надання правової допомоги в сумі 1 500 грн., а всього 3 991 грн. 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому вказує, що рішення незаконне, необгрунтоване та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що обставини завдання матеріальної та моральної шкоди позивачці підтвердженні належними доказами по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2013 року о 12 год. 00 хв. на подвірї будинковолодіння АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_6 позивачку покусав собака відповідачки. Внаслідок цього, згідно з висновками судово-медичних експертиз, ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді вкушеної рани правої гомілки.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність того факту, що потерпілу покусала саме собака відповідачки колегія суддів відхиляє як безпідставну.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу рішення у цій частині покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які повністю узгоджуються між собою та іншими доказами по справі : висновками судово медичного експерта № 189 та № 203 від 07.10.2014 року, постановою слідчого про закриття кримінального провадження, поясненням та поведінкою самої ОСОБА_6

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком міськрайонного суду про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 заподіяні саме собакою, що належить ОСОБА_6

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому частиною 1 статті 1168 цього Кодексу передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Посилання апелянтки на те, що по справі не доведена вина останньої у заподіянні шкоди є також непереконливою. Наведена вище стаття ст. 1166 ЦК України за своїм змістом передбачає презумпцію вини. Сама ж ОСОБА_6 в ході розгляду справи не довела відсутності своєї вини у завданні шкоди.

Що стосується вказівки в апеляційній скарзі на відсутність доказів протиправності в діях відповідачки, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідальність за порушення правил тримання собак і котів встановлена ст. 154 КупАП, а правила утримання домашніх тварин, відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 21.02.2006 року № 3447-IV «Про захист тварин від жорстокого поводження», встановлюються органами місцевого самоврядування.

Як вбачається з повідомлення першого заступника Смілянського міського голови від 03.03.2015 року правил утримання домашніх тварин на місцевому рівні не встановлено, на території м. Сміла діють «Правила тримання собак, котів та хижих тварину населених пунктах Української СРСР» від 17.06.1980 рок, б/н, (затверджені Міністерствами охорони здоров'я, житлово-комунального господарства та сільського господарства УРСР).

Відповідно до п. «г» ст. 6 цих Правил власники собак зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають відхиленню.

Таким чином на підстав досліджених доказів, колегія суддів приходить до переконання, що в даних правовідносинах присутні та доведені всі складові елементи цивільної відповідальності а тому вважає рішення суду першої інстанції про стягнення матеріальної та моральної шкоди законним та обґрунтованим.

Розмір матеріальних збитків також сумніву у колегії суддів не викликає. Міськрайонний суд обґрунтовано взяв до уваги лише підтверджені лікувальним закладом витрати на лікування потерпілої від укусів.

Розмір стягнутої моральної шкоди не оспорювався.

Також на думку апеляційного суду не може бути підставою для скасування рішення посилання в апеляції на порушення позивачкою вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Колегія суддів не може визнати таке порушення, оскільки у своїй позовній заяві ОСОБА_7 послалась не тільки на статтю 1187 ЦК України с і на статті 1166 та 1167 ЦК України, які регулюють дані правовідносини.

Отже доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :