У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, за касаційною скаргою Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України (далі - ВФСТ «Колос» АПК України) про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, посилаючись на те, що 02 квітня 2014 року згідно з розпорядженням ВФСТ «Колос» АПК України позивачка була призначена на посаду виконуючого обов'язків генерального директора підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття» (далі - ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття») ВФСТ «Колос» АПК України.

Відповідно до статуту ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України відповідач ‒ Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» є засновником вказаного підприємства.

Згідно з п. 5.1 статуту ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» постійне керівництво діяльністю підприємства здійснює генеральний директор, який призначається Президією Центральної ради товариства «Колос» на контрактній основі. Оскільки на момент призначення позивача (02 квітня 2014 року) генеральний директор був відсторонений від виконання своїх обов'язків, то її було призначено на посаду виконуючої обов'язки генерального директора.

Розпорядженням голови ВФСТ «Колос» Мендусь О.П. від 20 серпня 2014 року № 37-к позивача було звільнено із займаної посади з 21 серпня 2014 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).

Не погодившись із указаним розпорядженням, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про поновлення її на посаді виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2014 року у справі № 303/5423/14-ц (2/303/2950/14) її було поновлено на посаді виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України.

На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2014 року відповідач видав розпорядження від 08 вересня 2014 року № 41-к «Про поновлення на посаді та звільнення ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_6.», яким ОСОБА_3 було поновлено на посаді та цим же розпорядженням звільнено її з 21 серпня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строкового договору та неможливістю укладення з нею контракту у зв'язку із втратою довіри та порушенням фінансової дисципліни.

У розпорядженні від 08 вересня 2014 року № 41-к указано, що її звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строкового договору, а як підставу такого формулювання відповідачем вказано розпорядження ВФСТ «Колос» від 31 березня 2014 року № 16-к про укладення трудового договору на підставі ч. 3 ст. 23 КЗпП України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України від 10 грудня 1971 року підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п. п. 2, 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи. В той же час згідно з розпорядженням ВФСТ «Колос» від 31 березня 2014 року № 16-к «Про призначення ОСОБА_3» її було прийнято на роботу з 02 квітня 2014 року з посадовим окладом згідно із штатним розписом на термін відсторонення генерального директора ПОГ ЕВП «УСБ «Закарпаття» ОСОБА_7 від посади і вказане розпорядження не містить жодної вказівки на укладення трудового договору на підставі ч. 3 ст. 23 КЗпП (на час виконання певної роботи). Крім того, у своїй заяві про прийняття позивача на роботу на посаду виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «УСБ «Закарпаття» про укладення жодного строкового трудового договору позивач не просила. Тобто жодного трудового договору на визначений строк або такого трудового договору, що укладається на час виконання певної роботи. між позивачем і відповідачем не укладалося, а наявні між нею та роботодавцем трудові правовідносини були врегульовані безстроковим трудовим договором, що укладений на невизначений строк (п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП). Стосовно вказівки в розпорядженні від 08 вересня 2014 року № 41-к про її звільнення на таку підставу звільнення, як неможливість укладення з нею трудового контракту у зв'язку з втратою довіри та порушеннями фінансової дисципліни, то слід вказати, що чинним Кодексом законів про працю України та іншими нормами трудового законодавства таких підстав для звільнення взагалі не передбачено.

ОСОБА_3, указуючи на те, що під час звільнення вона була вагітною, про що знав відповідач, просила її позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано звільнення ОСОБА_3 з посади виконуючого ообов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України незаконним та скасовано розпорядження ВФСТ «Колос» АПК України від 08 вересня 2014 року № 41-к «Про поновлення на посаді та звільнення ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_6.».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України та допущено в цій частині негайне виконання рішення суду.

Стягнуто з ВФСТ «Колос» АПК України на користь держави 243 грн 60 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

У касаційній скарзі ВФСТ «Колос» АПК України просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що звільнення ОСОБА_3 було проведено з порушенням вимог КЗпП України, оскільки позивач на день винесення розпорядження про її звільнення перебувала в стані вагітності.

Проте до таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує наступні питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Таким вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Установлено, що відповідно до розпорядження виконуючого обов'язки голови ВФСТ «Колос» АПК України від 31 березня 2014 року № 16-К ОСОБА_3 було прийнято на посаду виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України з 02 квітня 2014 року на термін відсторонення попереднього директора ОСОБА_7 (а. с. 7).

ОСОБА_7 був звільнений із займаної посади 10 травня 2014 року.

Розпорядженням від 20 серпня 2014 року № 37-К ОСОБА_3 звільнено з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку із вчиненням одноразового грубого порушення трудових обов'язків на підставі акта від 14 серпня 2014 року № 1, так як товариству спричинена шкода з 01 квітня по 12 серпня 2014 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2014 року у справі № 303/5423/14-ц ОСОБА_3 поновлено на посаді виконуючого обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України (а. с. 16‒18).

На виконання вказаного рішення суду відповідач видав розпорядження від 08 вересня 2014 року № 41-к «Про поновлення на посаді та звільнення ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_6.», яким ОСОБА_3 поновлено на посаді та звільнено з 21 серпня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строкового договору та неможливістю укладення з нею контракту у зв'язку із втратою довіри та порушенням фінансової дисципліни, а ОСОБА_6 призначено виконуючим обов'язки генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України (а. с. 14‒15).

Відповідно до довідки від 13 жовтня 2014 року № 6301, виданої лікарсько-консультативною комісією, станом на 08 вересня 2014 року ОСОБА_3 перебувала в стані вагітності.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років ‒ частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Цим же розпорядженням від 08 вересня 2014 року № 41-к «Про поновлення на посаді та звільнення ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_6.» з урахуванням того, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у зв'язку з вагітністю, дотримуючись гарантій вагітних жінок у зв'язку із закінченням строкового трудового договору, рекомендовано працевлаштувати її на посаду комерційного директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» із збереженням середньої заробітної плати, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового договору (а. с. 14‒15).

Вирішуючи спір, суд на вказане уваги не звернув, не дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2010_05_11/pravo1/T041618.html?pravo=1> принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін; у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню; вказуючи про те, що позивач продовжувала працювати та виконувати обов'язки й після звільнення попереднього директора ОСОБА_7, суд не надав оцінки доводам відповідача щодо дії строкового договору, викладеним ним в доповненнях до заперечення на позовну заяву (а. с. 58‒59), у зв'язку з тим, що вона була призначена на цю посаду лише на певний термін; крім цього, звільняючи її, відповідачем у зв'язку з її вагітністю запропоновано іншу посаду; доводи відповідача суд належним чином не перевірив та не навів фактів, які б спростували ці доводи, та взявши до уваги лише пояснення та докази, надані позивачем, дійшов передчасного висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, та дійшов до передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак