Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6409/15-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору за апеляційною скаргою ТОВ «Порше Мобіліті» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 серпня 2015 року

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті») та просив визнати недійсним кредитний договір № 50010356 від 27 липня 2013 року, зобовязати відповідача подати заяву про виключення автомобіля марки Volkswagen Polo, sedan, 1.6, benzin, обєм двигуна 1598 ccm, XW8ZZZ61ZDG054313, реєстраційний № НОМЕР_1, з реєстру обтяжень рухомого майна. В обґрунтування позову зазначав, що 27 серпня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50010356, за умовами якого йому видано кредит на придбання транспортного засобу на загальну суму 129 081,20 грн зі сплатою 9,90% річних за користування кредитними коштами строком на 60 місяців. При цьому кредитодавець в договорі визначив еквівалент суми кредиту 12 147,69 доларів США. 27 серпня 2013 року було укладено Додаткову угоду до спірного кредитного договору, якою строк кредиту пролонговано до 84 місяців. Кредитний договір, що був укладений між сторонами, складається з кредитного договору, Графіків платежів до нього та Загальних умов кредитування. Згідно з графіком усі платежі визначені у доларах США. Відповідно до п. 1.3.1 загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей. Вважав, що умови кредитного договору щодо нарахування платежів за кредитом в доларах США, проведення розрахунку погашення кредиту на основі обмінного курсу валюти незаконними, та такими, що суперечать законодавству України. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

22 червня 2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати недійсним кредитний договір № 50010356 від 27 серпня 2013 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір № 50010356 від 27 серпня 2013 року, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 в частині визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до статті 1.3. загальних умов кредитування.

Визнано недійсними Графік погашення кредиту, як додаток до кредитного договору № 50010356 від 27 серпня 2013 року, та пункт 1.3.1 додатку до кредитного договору, укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь держави 243,60 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Висновок суду про те, що правила ст. 524 ЦК України щодо визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті не можуть застосовуватись у правовідносинах споживчого кредитування, вважав неправильним та таким, що зроблений внаслідок неправильного тлумачення ст.ст. 524, 533 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За положеннями ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, 27.08.2013 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір №50010356, за умовами якого позивач отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 98 845,75 грн та додатковий кредит на оплату страхових платежів у розмірі 30 235,45 грн зі сплатою 9,90% річних за користування кредитними коштами та разової комісії за надання кредиту в розмірі 2,50 % від суми кредиту на строк 60 місяців (а.с.8).

Додатковою угодою до кредитного договору №50010356 від 27.08.2013 р. строк кредиту визначено 84 місяці (а.с.11).

У кредитному договорі визначено еквівалент суми кредиту та додаткового кредиту у розмірі 12 147,69 доларів США та 3 715,80 доларів США відповідно.

Умовами договору також передбачено, що всі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до статті 1.3 Ззагальних умов кредитування.

Згідно з п. 1.3.1. Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка.

З огляду на те, що кредит виданий позивачу на придбання автомобіля і на сплату страхових платежів, то в силу абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» він є споживчим.

За ч.ч. 1, 2. 5 ст.18 зазначеного Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

З метою мінімізації фінансових ризиків споживачів за споживчими кредитами» з 15.10.2011 р. надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється (абз. 3 ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Враховуючи приписи зазначеної норми Закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що положення ч.2 ст.524 ЦК України щодо визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті не можуть застосовуватись у правовідносинах споживчого кредитування, оскільки визначення суми кредиту та платежів за зобовязанням в еквіваленті до іноземної валюти порушують права споживача на отримання кредиту відповідно до законодавства в національній валюті України та інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту у відповідності з положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Банки чи інші фінансові установи у відповідності до положень статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року №541/13808, зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та у грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді

реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту.

Згідно з вимогами ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» забороняється фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом.

Укладення відповідачем графіку погашення кредиту із відображенням платежів лише в доларах США є незаконним, оскільки кредитор у відповідності до вимог ст.1054 ЦК України надав кредитні кошти в національній валюті, а тому повернення кредиту та відсотків повинно відбуватися у валюті кредиту.

Вищенаведене свідчить про те, що ТОВ «Порше Мобіліті», всупереч принципу добросовісності, було включено до договору споживчого кредитування умови про визначення грошового еквіваленту суми кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування, які є несправедливими, оскільки мають своїм наслідком істотний дисбаланс прав та обовязків на шкоду споживача.

А тому, суд обґрунтовано частково задовольнив вимоги та визнав недійсним кредитний договір № 50010356 від 27 серпня 2013 року, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 в частині визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування, визнав недійсними Графік погашення кредиту, як додаток до кредитного договору № 50010356 від 27 липня 2013 року, та пункт 1.3.1 додатку до кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення чинного законодавства не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті колегія суддів до уваги не бере.

Заборона з 2011 року надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України виключає можливість застосування положень ч.2 ст.524 ЦК України щодо визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті у правовідносинах споживчого кредитування.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на порушення судом норм матеріального та процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: