АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/6447/2012 Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/740/15 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, Безлюдівська селищна рада про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

в квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 треті особи: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, Безлюдівська селищна рада про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_6 і прийняла спадщину. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю правовстановлювальних документів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га., що розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.

Ухвалою Тернопільської міськрайонного суду від 11 червня 2014 року виправлено допущену описку в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року, ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, Безлюдівська селищна рада, про визнання права власності на спадкове майно, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

"Визнати за ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6".

Ухвалою Тернопільської міськрайонного суду від 25 липня 2014 року виправлено допущену описку в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року, ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, Безлюдівська селищна рада, про визнання права власності на спадкове майно, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

"Визнати за ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що рішення суду приймалось лише на підставі копії Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Безлюдівською селищною радою Харківського району, Харківської області, який не зареєстрований у встановленому законодавством України порядку. ОСОБА_1 зазначив, що вказаним рішенням суду зачіпаються його інтереси, оскільки відповідно до посвідченого приватним нотаріусом Десятниченко О.В. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_8 та ним, він став власником спірної земельної ділянки. Право власності на вказану земельну ділянку ним було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 14.12.2013 року. Також, судом порушено норми процесуального права, оскільки позови, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцем його знаходження, а це у даному випадку мала бути Харківська область.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції в основу свого рішення поклав наявність в ОСОБА_3 копії Державного акту на право власності на оспорювану земельну ділянку та виходив з того, що нотаріальна контора неправомірно відмовила позивачці у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку НОМЕР_2 розташовану в АДРЕСА_1. Даними діями нотконтора порушила право ОСОБА_3, яке підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погодитись не може, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Тому, згідно ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень ст.182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 22.02.2007 року № 259 надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови, які знаходяться у постійному користування ПП "Вячеслав" згідно з державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 24.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського управління юстиції Тернопільської області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Однак, до Харківської райдержадміністрації 03.12.2008 року від імені ОСОБА_6 невідомими особами було направлено заяву від 03.12.2008 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою та подальшої приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 27.04.2009 року № 807 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки ПП "Вячислав", загальною площею 0,15 га, межі якої визначено в натурі (на місцевості) згідно з генеральним планом забудови села Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради, та передано безоплатно її у власність ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі вказаного розпорядження заповнено бланк державного акту серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,15га. (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за межами населеного пункту, який в установленому порядку не зареєстрований.

З копією вказаного державного акту позивач звернулася в нотаріальну контору, однак постановою від 18 листопада 2011 року №282/02-31 державним нотаріусом Терещук Л.І., ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку НОМЕР_2, що розташована АДРЕСА_1 з тих мотивів, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку.

Згідно з п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат». Видача акта здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідних матеріалів, зазначених в п. 4.8 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631 (у разі втрати державного акта), та запиту нотаріуса. Новий державний акт взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається за наявності в територіальному органі Держкомзему другого примірника відповідного державного акта та/або документації Державного фонду документації із землеустрою, відомостей щодо земельної ділянки та її власника (користувача) в державному реєстрі земель та за умови дотримання вимог абз. 3 п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта).

Наведене свідчить, що з 30 серпня 2010 року спадкоємці повинні звертатися до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_3, звернувшись в листопаді 2011 року до державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори з приводу вчинення нотаріальних дій, не маючи оригіналу державного акту на спірну земельну ділянку, не ставила перед нотаріусом вимоги зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого, а тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку НОМЕР_2, що розташована АДРЕСА_1 з тих мотивів, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 6) реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також встановлені обставини справи, зокрема те, що спадкодавець ОСОБА_6 фактично лише розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки, але не завершив, тому позов ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задоволенню не підлягає.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що права апелянта ОСОБА_1 при ухваленні судом першої інстанції рішення про визнання права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування не порушені, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Виходячи зі змісту положень даної статті, особи, які не брали участі у розгляді справи, але звертаються з апеляційною скаргою, оскільки вважають, що суд вирішив питання про їх права та обв'язки, повинні довести, а апеляційний суд повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Як вбачається з долучених до апеляційної скарги матеріалів, що відповідно до посвідченого приватним нотаріусом Десятниченко О.В. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_8 та ним, він став власником спірної земельної ділянки. Право власності на вказану земельну ділянку ним було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 14.12.2013 року.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, Безлюдівська селищна рада про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,15 га., яка розташована в АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак