Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Козловець І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2015р. ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.11.2015р. і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, під час якого, у них народилася дочка ОСОБА_4 , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач проживає окремо.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив стягувати аліменти з 01 листопада 2015 року, оскільки відповідач добровільно сплатив аліменти за вересень та жовтень 2015 року.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Малолітня дитина сторін проживає з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується наявною у матеріалах справи довідкою В/ч № 1497 № 721-226 від 04.08.2015 року (а.с.4).

Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню малолітньої дитини, зокрема, сплати аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого Закону).

Положення статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки відповідач позов визнав, є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей та аліментних зобов`язань не має, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_5 в повному обсязі, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 25% заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.11.2015р. і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.11.2015р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. С. Рожкова