Справа № 314/4249/15-ц
Провадження № 4-с/314/7/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення скарги без руху

09 вересня 2015 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Галянчук Н.М., розглянувши скаргу директора ДП «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області» на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області про відкриття виконавчого провадження,

перевіривши виконання вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області про відкриття виконавчого провадження.

Зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до розяснень, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини 7 статті 82 Закону «Про виконавче провадження». Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», скарга має містити повне найменування (імя) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (імя) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником. Однак, у порушення вказаних норм, скарга не містить повного найменування (імя) стягувача, його місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а боржник вказаний як позивач за скаргою.

Скаргу від імені ДП «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області» підписано директором ОСОБА_1, однак до скарги не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно з п.п. 3, 4, 5 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», скарга має містити реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина), зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Однак скарга та додані до неї матеріали не містять реквізитів виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина), за яким оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження. Зважаючи, що на підставі ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ, суд позбавлений можливості визначитися з дотриманням правил підсудності.

Крім того, зі скарги не зрозумілими для суду є зміст та суть вимог, а викладене у скарзі обґрунтування суперечить заявленим вимогам. Зокрема, заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на її незаконність та невідповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», однак у резолютивні частині скарги фактично просить суд вжити заходів забезпечення позову, заборонивши Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції проводити будь-які виконавчі дії стосовно стягнення з ДП «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області» грошової суми у розмірі 110560643 грн. В свою чергу, пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Разом з тим, оскаржуючи постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 25 червня 2015 року, заявник на обґрунтування дотримання встановленого законом десятиденного строку звернення до суду зі скаргою не вказує на час отримання її копії та не заявляє клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, скаргу, подану без додержання вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали. Якщо у цей строк заявник, відповідно до ухвали, виконає вимоги, передбачені ст.ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву скаргу директора ДП «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області» на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області про відкриття виконавчого провадження залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання заявницею копії ухвали.

Повідомити заявнику про необхідність усунути такі недоліки заяви:

-вказати у скарзі повне найменування (імя) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (імя) представника сторони виконавчого провадження;

-надати довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника;

-вказати у скарзі реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина), за яким оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження;

-конкретизувати зміст вимог, виклавши обставини, якими вони обґрунтовуються;

-на обґрунтування дотримання встановленого законом десятиденного строку звернення до суду зі скаргою вказати та надати підтвердження часу отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

09.09.2015

09.09.2015