АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/4793/15 Головуючий у 1 інстанції -Українець В.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 9 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про стягнення банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») і просив винести рішення, яким стягнути банківський вклад у сумі 180.786 грн.05 коп., інфляційні втрати у сумі 11.208 грн.74 коп., 3% річних від простроченої суми у сумі 1.218 грн.45 коп. та моральну шкоду у сумі 10.000 грн.

Зазначав, що 6.08.2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено договір банківського строкового депозитного вкладу (вклад - «Золотий рік») за №D-150543313 на термін до 9.08.2014 року (368 днів), згідно якого позивач вніс на депозитний рахунок відкритий у відповідача 205.000 грн. під 17% річних /а.с.5/.

Звернувшись по закінченні дії указаного договору з заявою про отримання залишку депозитного вкладу у вище зазначеному розмірі, відповідач відмовився виконувати вимогу позивача, у зв»язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 9 лютого 2015 року у позові відмовлено /а.с. 45-47/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 9 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 6.08.2014 року між сторонами укладено договір депозитного вкладу (вклад - «Золотий рік») на термін до 9.08.2014 року (368 днів), згідно якого позивач вніс на депозитний рахунок відкритий у відповідача 205.000 грн. під 17% річних.

В подальшому вкладником ОСОБА_2 розмір депозиту збільшився на 35.000 грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до п.1.7 депозитного договору Банк зобов»язується по закінченні дії строку вкладу повернути вклад у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок №2432, відкритий на ім»я вкладника в ПАТ»Брокбізнесбанк».

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини банківського вкладу, визначені ст.1058 ЦК України, згідно якої, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно виписки по рахунках за період з 6.08.2013 року по 19.12.2014 року слідує, що 18.06.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплачено ОСОБА_2 за вище зазначеним договором банківського вкладу №D-150543313 від 6.08.2013 року 81.090 грн.66 коп., після чого залишок невиплачених коштів за договором склав: заборгованість по вкладу - 168.909 грн.34 коп. та за відсотками - 11.876 грн.71 коп. /а.с.9/.

Звернувшись по закінченні дії указаного договору, з заявою про отримання залишку депозитного вкладу у розмірі 180.786 грн.05 коп., відповідач відмовився виконувати вимогу позивача, пославшись на те, що банк перебуває у стані ліквідації, у зв»язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно послався на те, що постановою Правління НБУ від 28.02.2014 року за №107 «Про віднесення ПАТ»Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації терміном на 3 місяці з 3.06.2014 року по 2.06.2014 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за тимчасову адміністрацію в ПАТ»Брокбізнесбанк» /а.с.21,22/.

Рішенням виконавчої дирекції Фннду №42 від 3.06.2014 року повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ»Брокбізнесбанк» ОСОБА_4 продовжено з 3.06.2014 року до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ»Брокбізнесбанк» /а.с.23/.

Постановою Правління НБУ за №339 від 10.06.2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ»Брокбізнесбанк« /а.с.24/.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті не поширюється на зобов»язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантуються Фондом.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку

В період запровадження тимчасової адміністрації банку виплата коштів за договорами банківських рахунків вкладників має здійснюватись у відповідності до «Положення про порядок відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9.08.2012 року за №14.

Встановлено, що, відповідно до заяви ОСОБА_2 його включено до реєстру вимог кредиторів ПАТ»Брокбізнесбанк», акцептованих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та віднесено до четвертої черги згідно ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею77 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення НБУ про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.1,4 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено порядок спрямування уповноваженою особою Фонду коштів одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку на задоволення вимог кредиторів та встановлено що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, згідно указаної норми під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 9 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді