Справа № 750/9871/15-ц
Провадження № 2/750/3332/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого - судді Рахманкулової І.П.,
із секретарем - Разумейко К.М.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника органу опіки та піклування Ларченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради,
Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради,
29 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, оскільки відповідачі не проживають в ньому більше десяти років.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , яка є і законним представником відповідача ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що в спірній квартирі, в якій вона є квартиронаймачем, вона з дітьми не проживає, бо в ній проживав позивач з дружиною та їх неповнолітніми дітьми, одна дитина позивача є інвалідом. Відповідач вимушена проживати з дітьми в селі в будинку, що не відповідає санітарним нормам, бо в квартирі для проживання всіх зареєстрованих осіб немає місця. На думку відповідача причиною пред`явлення даного позову стало те, що вона зверталася до позивача з проханням виділити кімнату для проживання неповнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням у м. Чернігові, проте їй було відмовлено. Вхідні двері від квартири замінені позивачем, ключів від квартири у відповідачів немає, у зв`язку з чим вони не мають можливості проживати у квартирі.
Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що вона має намір проживати у квартирі, в якій зареєстрована, бо у зв`язку з навчанням у м. Чернігові вимушена була проживати у тітки в її квартирі, бо в квартирі за місцем реєстрації всі кімнати зайняті сім`єю позивача і їй місця у цій квартирі немає.
Треті особи в судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.
Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що згідно з актом обстеження житлово-побутових умов за фактичним місцем проживання дітей умови проживання дітей є незадовільними.
Заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника органу опіки і піклування, допитавши свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
В даній квартирі, крім позивача, зареєстровані також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , що вбачається із копії особового рахунку(а/с 4).
Крім того, раніше за вищевказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_16 та ОСОБА_5 .
Як вбачається з копії особового рахунку, ОСОБА_16 помер та знятий з реєстрації у вказаній квартирі 11 жовтня 2005 року, а ОСОБА_5 знятий з реєстрації у вказаній квартирі 04 листопада 2008 року у зв`язку із зміною місця проживання.
Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідачі більше десяти років не проживають за місцем своєї реєстрації, участі в утриманні житла не приймають та постійно проживають в с. Ягідне, Чернігівського району Чернігівської області.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суду показали, що позивач з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми проживають у спірній квартирі і місця для проживання відповідача і її неповнолітніх дітей немає. Позивач замінив двері у квартирі, а тому доступу у відповідачів до даної квартири немає.
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного комісією Іванівської сільської ради та затвердженого в.о. сільського голови та секретарем сільської ради від 10 вересня 2015 року (а/с 5) вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю та дідом мешкають в АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 на даний час навчається в Остерському коледжі будівництва та дизайну. Будинок знаходиться в занедбаному стані, потребує капітального ремонту, санітарно-побутові умови проживання дитини ОСОБА_4 незадовільні (а/с 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тобто діє принцип диспозитивності цивільного судочинства.
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Оскільки через заміну дверей позивачем відповідачі не можуть потрапити до квартири, у якій проживають позивач з дружиною та їх неповнолітніми дітьми, вільної кімнати для проживання відповідачів у квартирі немає, а як стверджує відповідач ОСОБА_2 , позивач відмовився виділити кімнату для проживання дітей, а також враховуючи, що санітарно-побутові умови проживання відповідачів в будинку в АДРЕСА_2 є незадовільними, тому позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 ЖК України, не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,-
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя