Справа № 212/5159/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі;

Головуючого судді; ОСОБА_2.,

при секретарі ; ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 за участю представника позивача ОСОБА_4., представника відповідача ОСОБА_5С, позовну заяву,- ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди в звязку з втратою працездатності, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди в звязку з втратою працездатності.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 у своїй позовній заяві суду зазначив, що він пропрацював в шахті «Леніна» на підприємстві відповідача в період з 01 вересня 1992 року по професії підземним гірничим робітником очисного вибою, 08 травня 2013 року був звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію.

05 лютого 2013 року Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини (протокол № 277) йому було встановлено два професійні захворювання за діагнозом: радикулопатія попереково - крижова зліва та шийна полі сегментарна, з вираженим порушенням біомеханіки хребта на поперековому рівні, больовим, м'язові - тонічним синдромами та статико - динамічними розладами, нейродистрофією у вигляді деформуючого артрозу лівого колінного суглобу, першого ступеню, периферичним ангіодистонічним синромом верхніх кінцівок; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) легенева недостатність першого ступеню.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, оскільки підпадав на своєму робочому місці під вплив підвищених параметрів фізичного перевантаження: рівень фізичного перевантаження з нахилом тулуба 226 при гранично - допустимому до 100; робоча поза у нахиленому положенні 51.9 при нормі до 25; маса вантажу,що підіймається та переміщується 45 кг при допустимих 30 кг; концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% -5.0 мг/мЗ при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м/.

Висновком медико-соціальною експертною комісією первинно в 2013 році встановлено 30 % втрати професійної працездатності, при наступному огляді (серія АБ № 0007147) 24 квітня 2014 року підтверджено 30 % втрати професійної працездатності, 20% по радикулопатії та 10% по ХОЗЛ. Наступний переогляд 01 квітня 2016 року. Протипоказана - важка праця, пил, переохолодження, вимушена поза.

В звязку з професійним захворюванням він переносить моральні страждання та переживання, в зв'язку з тим, що він регулярно звертається до лікарів, проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, але стан його здоров'я не покращується, а навпаки відбувається тенденція погіршення стану, про що свідчать виписні епікризи зі стаціонару. Він щоденно змушений переносити хронічні фізичні страждання, його непокоять болі в поясниці та хребті він проходив неодноразово лікування стаціонарно та амбулаторно, вважав, що це є тимчасове явище та сподівався на покращення стану, але в результаті, прояви погіршення стану здоров'я мали хронічний характер і на теперішній час він постійно переносить болі в поперековому відділі хребта, в між лопатковій зоні, відчуває оніміння в ногах, більше зліва, періодичні судоми гомілкових м'язів, має утруднену ходу, турбують приступи кашлю, хрипи, болі в грудній клітці, задишка, навіть при незначному фізичному навантаженні. Покращення в стані здоров'я не відбувається, останній раз проходив лікування в березні та квітні 2015 року, в зв'язку з загостреннями в стані здоров'я.

В зв'язку з болями в попереку він не має змоги тривалий час ходити, сидіти відчуваю гострі болі в тазовому відділі. Він швидко втомлюється, болі в суглобах непокоять при зміні погоди, весь час почувається хворою людиною, перестав отримувати задоволення від життя, гострі болі не дають змоги повноцінно відпочивати. Виникають спонтанні приступи задухи, не має змоги знаходитись в громадських місцях, починає задихатись від нестачі повітря, пилу. Відчуває дискомфорт та неповноцінність серед оточуючих, а для нього це неймовірні нервові потрясіння та переживання. Негативні фізіологічні зміни в стані його здоров'я негативно відобразились і на його сім'ї, вони споглядають на його щоденні страждання, скарги, турбуються, допомагають йому в побуті, морально підтримують його.

Додаткових моральних страждань та переживань спричиняє той факт, що по висновку лікарів йому для підтримання свого стану здоров'я рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проживання, прийом медикаментів (протизапальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування (пульмонологічного та неврологічного профілів), фізіотерапія. Із вказаного вбачається, що для підтримання свого стану здоров'я він вимушений постійно лікуватися, бути не вдома, що також спричиняє моральні страждання.

Свої моральні страждання оцінити не можливо, його здоров'я та життя, як і для кожної людини є самим важливим та цінним, але сума компенсації в розмірі 243000 гривень 00 копійок гривень стягнута з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» це якимось чином зможе компенсувати його страждання та переживання, дасть можливість пройти хороший курс лікування, що в свою чергу покращить його здоров'я, а звідси і моральний стан.

Тому він просив суд постановити рішення яким стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 243000 гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Представник позивача ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»позов не визнав у повному обсязі, та вказала, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоровю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідача у завдані шкоди здоровю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_6 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем для виконання безпечної роботи для життя та здоровя працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу встановлено 30% втрати професійної працездатності, з 24 квітня 2014 року з датою переогляду 01 квітня 2016 року. А згідно Акту форми П-4 від 11 квітня 2013 року, розслідування професійного захворювання ОСОБА_6, умови праці відносяться до 3-го класу, 2 ступеня шкідливості. Саме у цьому акті зазначено, що усі показники шкідливого впливу на здоровя працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так, рівень фізичного перевантаження з нахилом тулуба 226 при гранично - допустимому до 100; робоча поза у нахиленому положенні 51.9 при нормі до 25; маса вантажу,що підіймається та переміщується 45 кг при допустимих 30 кг; концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% -5.0 мг/мЗ при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м/.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання форми П-4 від 11 квітня 2013 року.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в 243000 гривень 00 копійок. При цьому, позивач не надав суду доказів того, чому саме таку суму він вимагає до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача в справі у відшкодування йому моральної шкоди, - 15000 гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальнихжиттєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль дляорганізації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем , який не створив безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, позивачу була спричинена моральна шкода.В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - 15000 гривень 00 копійок без утримання належних до сплати аналогів та зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_2