Справа № 310/5602/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, який надалі уточнила та в якому вказує, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2009р., від якого вони мають доньку ОСОБА_3, 02.11.2010р.народження. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22.10.2013р. шлюб між сторонами припинено. На час звернення до суду сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач ухиляється від участі в матеріальному забезпеченні дитини, тому позивач і звернулась до суду, в своєму позові просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку відповідача щомісяця.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив задовольнити позов частково в мінімальному передбаченому законодавством розмірі у 344 грн., оскільки він має мінливий, нерегулярний, неофіційний заробіток, який в останній час значно зменшився, проживає з батьками, які потребують витрат на лікарські препарати, батько є інвалідом другої групи.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В даному випадку відповідач визнав позовні вимоги в частині сплати ним аліментів, але заперечує проти їх розміру.

На підставі наданих сторонами доказів суд не має можливості врахувати всі обставини, зазначені в ст.182 СК України. Але в той же час за обставин, вказаних відповідачем в своїх письмових запереченнях, у суду відсутні підстави сумніватись у твердженнях відповідача щодо його мінливого та нерегулярного доходу, який неможливо підтвердити документально. Ці твердження не спростовані і позивачем.

За таких обставин суд вважає законним та справедливим призначити розмір аліментів в мінімальній сумі, встановленій діючим законодавством, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти якої не заперечував і сам відповідач. Підстави для встановлення суми аліментів, яку просить в своєму позові позивач, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184, 191 СК України, ст.ст.10, 15, 60, 208, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 19.06.1987р.н., ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.06.2015р.

Стягнути з ОСОБА_2, 19.06.1987р.н., ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_5