Ухвала

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Айстудіо Україна», про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») звернулося до суду з указаним позовом.

У судовому засіданні відповідачами подано клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки умовами кредитного договору, укладеного між сторонами у справі, передбачено третейське застереження.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, позовну заяву ПАТ «КБ «Південкомбанк» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Згідно з абз. 5 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (ст. 17 ЦПК) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (ст. ст. 121, 122 ЦПК), за винятком передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді.

Залишаючи без розгляду указаний позов ПАТ «КБ «Південкомбанк», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір № 185К-21Ю має третейське застереження (п. 6.1) і від відповідачів надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Із вказаними висновками погодився апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, при цьому встановив відсутніми порушення норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, а доводи апеляційної скарги визнав такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на їх правильність.

Проте з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таке ж положення відображено у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

20 серпня 2014 року набрав чинності Закон України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», який визначає заходи правового реагування в районі проведення антитерористичної операції і спрямований на забезпечення доступу громадян та юридичних осіб до суду.

Так, ст. 1 цього Закону передбачає особливості визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції.

У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції, судам.

Проте на порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 304 ЦПК України суди не звернули уваги на зміст позовної заяви ПАТ «КБ «Південкомбанк», яка містила відомості про неможливість розгляду Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Юристи Донбасу» указаного позову у зв'язку з зупиненням його роботи з підстав проведення на території м. Донецька антитерористичної операції.

За таких обставин висновки судів попередніх інстанцій про залишення без розгляду позову ПАТ «КБ «Південкомбанк» з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не можуть бути підставою для позбавлення ПАТ «КБ «Південкомбанк» права на захист порушених прав, свобод та інтересів, оскарження судового рішення, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Європейської конвенції прав людини.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлені у справі ухвали судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

І.К. Парінова

О.В. Ступак