Провадження № 2/537/468/2015
Справа № 537/734/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2015 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Омельченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

07.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з внесеними змінами до ОСОБА_2, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, укладений 06.02.1998 року сторонами на Кременчуцькій товарній біржі, а також визнати право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що укладеним договором передбачені всі істотні умови щодо угоди купівлі-продажу будинку, які ним, покупцем, виконані. Договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі, але не був посвідчений нотаріально.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з наведених підстав. Пояснив, що сторони уклали договір купівлі-продажу житлового будинку на біржі, а не посвідчили цей договір у нотаріуса, оскільки їм не було відомо, що укладення таких договорів між громадянами за вимогами законодавства повинно посвідчуватись нотаріально.

В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 06.02.1998 року, укладений на Кременчуцькій товарній біржі під №97-Н, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок НОМЕР_1 з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, та в цілому складається з житлового будинку літер А,а, житловою площею 29,7 кв.м., сараю - льоху літер Б, б, бп, вбиральні літер Г, колодязю літер К, огорожі 1-3, розташованих на земельній ділянці державного фонду розміром 558 кв.м.

Зазначений договір був зареєстрований КП "Кременчуцьке МБТІ" 06.02.1998 року.

Сторони визнали, що договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ними на біржі не посвідчувався нотаріально з підстав незнання такої вимоги закону.

Сторони не зазначили, що одна із сторін ухилялась від нотаріального посвідчення договору.

Сторони не подали суду доказів, що були членами біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 227 цього Кодексу договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 47 УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, наведені вимоги закону, та пояснення сторін, які визнали, що уклали договір купівлі-продажу житлового будинку на біржі та не посвідчили його нотаріально у зв'язку з незнанням вимог закону щодо необхідності посвідчення таких договорів у нотаріуса, суд не вбачає підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та відповідно не може визнати за ОСОБА_1, право власності на вказаний будинок з наведених в позові обставин.

Таким чином суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.