Справа № 640/9032/15-ц
10 вересня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Лях М.Ю.,
при секретарі - Холявка Т.В,.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Національного наукового центру «Харківській фізико-технічний інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку та зняття з реєстрації, -
В травні 2015 року позивач Національний науковий центр «Харківській фізико-технічний інститут» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою визнати ОСОБА_2, 1980 року народження, ОСОБА_4, 1979 року народження, ОСОБА_5, 2007 року народження, ОСОБА_6, 2014 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням у кімнаті АДРЕСА_1; зобов'язати відділ державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, 1980 року народження, ОСОБА_4, 1979 року народження, ОСОБА_5, 2007 року народження, ОСОБА_6, 2010 року народження за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на балансі ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, № 19. У 2008 році по спільному рішенню адміністрації і профкому ННЦ «ХФТІ та на підставі ордеру на жилу площу у гуртожитку № 879 серія М-6 від 11.12.2007 року у гуртожиток в кімнаті НОМЕР_1 була поселена та зареєстрована ОСОБА_2, 1980 року народження, разом з якою в цій же кімнаті були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, 1979 року народження, ОСОБА_5, 2007 року народження, ОСОБА_6,2010 року народження, що підтверджується довідкою з місця проживання і про склад родини № 82 від 18.05.2015 року. Позивач вказує, що 30.09.2014 року ОСОБА_2 разом зі своєю родиною, в добровільному порядку, звільнила кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку, вивезла всі особисті речі і меблі, ключ від кімнати здала завідуючій гуртожитком, що підтверджується актом про звільнення кімнати від 30.09.2014 року. Позивач зазначає, що з того часу і по теперішній час ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у гуртожитку не з'являлися і фактично не проживають. Факт не проживання відповідачів підтверджується актом обстеження житлового приміщення кімн. АДРЕСА_1 від 05.05.2015 року. За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі за вказаною адресою в гуртожитку не проживають більше шести місяців, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку та зняття з реєстрації.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 не з'явились, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі шляхом оголошення про виклик до суду через газету «Слобідський край» за № 92 від 04.08.2015 року, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
В судове засідання представник управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю управління, ухвалити рішення на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до вимог ст. 127 Житлорвого кодексу України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 128 Житлорвого кодексу України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.
Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлову площу в гуртожитку № 879 серії М-6 від 11.12.2007 року ОСОБА_2, яка працює в ННЦ ХФТІ має право на заняття з родиною з трьох чоловік житлової площи в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 площею 19,2 кв.м. (арк. справи 3).
Відповідно до ст. 132 Житлового кодексу України, особи, що вчилися в навчальних закладах і вибули з них , підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку.
Згідно акту звільнення кімнати від 30.09.2014 року вбачається, що комісія в складі начальника дільниці гуртожитків ОСОБА_8, зав. Гуртожитком ОСОБА_9, чергової по гуртожитку ОСОБА_10 склали цей акт в тому, що ОСОБА_11, яка проживала в кімнаті НОМЕР_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_4, сином ОСОБА_4, 2007 року народження, донькою ОСОБА_6, 2010 року народження, у зв'язку з переїздом на нове місце проживання звільнила 30.09.2014 року займану кімнату (вивезені особисті речі, мебля), ключи здані завідуючій гуртожитком. Цей акт складений в підтвердження звільнення кімнати для для зняття з оплати за проживання та користування комунальними послугами (арк. справи 5).
Згідно акту обстеження житлового приміщення від 05.05.2015 року вбачається, що комісія в складі начальника дільниці гуртожитків ОСОБА_8, завідуючої гуртожитком ОСОБА_9, чергової гуртожитку ОСОБА_10 підтверджує той факт, що ОСОБА_2, 1980 року народження разом зі своєю родиною - чоловіком ОСОБА_4, сином - ОСОБА_5, донькою - ОСОБА_6, які проживали у гуртожитку ННЦ ХФТІ по АДРЕСА_1 в м. Харкові, в яку була вселена у 2008 році по рішенню адміністрації та профкому ННЦ ХФТІ на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку. 30.09.2014 року ОСОБА_2 разом з дитиною звільнила кімнату НОМЕР_1, вивезла особисті речі та меблі, а ключі кімнати НОМЕР_1 здала завідуючій гуртожитком. З того часу і по теперішній час ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у гуртожитку не з'являлися і фактично не проживають (арк. справи 6).
Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно листа від 10082015 року № 215 Харківської спеціалізованої школи I - III ступенів № 62 Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_5, 2007 року народження в цій школі не навчався і не навчається. Окрім цього, ОСОБА_5, 2007 року народження навчається в 2-Б класі загальноосвітній школі I - III ступенів № 34 Сімферопольської міської ради Автономної республіки Крим.
Згідно копії довідки № 434 від 17.09.2014 року загальноосвітньої школи I - III ступенів № 34 Сімферопольської міської ради Автономної республіки Крим вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 2-Б класі в цій школі.
Згідно листа № 1-27/108 комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 25 Харківської міської ради від 07.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_6, 2010 року народження. Заклад не відвідує та не відвідувала.
Згідно статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає в даному гуртожитку більш встановленого законом 6-ти місячного терміну. За таких обставин, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі залишили приміщення гуртожитку, але залишаються зареєстрованим в гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Павліка Морозова, буд. № 6.
Вирішуючи питання про зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про виселення.
За таких обставин, обов'язок зняти з реєстрації відповідачів на підставі судового рішення покладений на територіальні управління Державної міграційної служби України чинним законодавством України, у зв'язку з чим не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі наведеного, керуючись статтями 71, 72, 132 Житлового кодексу України, статтями 16, 383 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 11, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Національного наукового центру «Харківській фізико-технічний інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, 1980 року народження, ОСОБА_4, 1979 року народження, ОСОБА_5, 2007 року народження, ОСОБА_6, 2014 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням у кімнаті АДРЕСА_1.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Відповідачам, які не приймали участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях