Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015р. Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання договору дійсним

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, транспортного засобу. Позовні вимоги обґрунтовує нормами ст.ст.204, 218 ЦК України.

Позивач вказує, що 01 липня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу вантажного бортового автомобіля, марки FAW, моделі СА 1031, 2005 року випуску, білого кольору, шасі №Y7CCA07, реєстраційний номер НОМЕР_1. За даним договором позивач сплатив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25 500 гривень, відповідач у свою чергу передав автомобіль та технічну документацію на автомобіль. Позивач пояснив, що домовився з відповідачем, що автомобіль який є предметом договору буде знятий з обліку відповідачем у органах МРЕВ, але відповідач постійно був зайнятий та не знаходив часу, чим ухилявся від цих дій. 01.07.2011р. від імені відповідача у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області виписана генеральна довіреність на право розпорядження автомобілем марки FAW, моделі СА 1031. Позивач вказує, що на його думку договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між ним та відповідачем має бути визнано дійсним, так як договір є фактично виконаний.

Відповідач до суду не зявився, в заяві поданій до суду позовні вимоги визнав, просив дану справу розглядати у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18 жовтня 2005 року на автомобіль марки FAW, моделі СА1031, власником якого є ОСОБА_2.

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 01 липня 2011 року транспортного засобу вантажного бортового автомобіля, марки FAW, моделі СА 1031, 2005 року випуску реєстр.номер ВЕ2765АС, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив вказаний автомобіль за готівкові кошти в сумі 25500 гривень. Відповідно до пункт 6.2. вказаного договору, право власності на автомобіль у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення договору, та згідно пункту 6.3. договору такий є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Судом досліджено довіреність №435611, від 01.07.2011р. за якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 вчиняти дії повязані з експлуатацією та продажем (орендою, позичкою) належного йому автомобіля FAW СА1031, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Отже, з даної довіреності вбачається, що відповідач був присутній в нотаріальній конторі в день підписання спірного договору.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідач як продавець за договором купівлі-продажу автомобілю від 01.07.2011р., ухилявся від посвідчення спірного договору.

Відповідно до п.2 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» (затв.Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, надалі - «Правила державної реєстрації та обліку автомобілів…") цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень

Відповідно до п.8 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…" перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Позивач не надав суду доказів того, що автомобіль, вказаний в договорі купівлі-продажу транспортного засобу укладеного 01.07.2011р. між відповідачем та позивачем - FAW моделі CA1031 2005 року випуску реєстр. номер НОМЕР_1, був знятий з реєстрації до укладення спірного договору.

Відповідно до п.8 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…" документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках; договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів, виданий підприємством-виробником; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Позивач не надав суду доказів того, що при укладанні спірного договору було дотримано норму щодо форми документа для оформлення переходу права власності на спірний транспортний засіб, визначений п.8 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…"

Окрім цього, відповідно до п.8 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…" державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Позивач не надав суду доказів того, що при укладанні спірного договору було дотримано вимог сплати при оформленні угоди передбачених законодавством податків і зборів.

Відповідно до п.15 «Правил державної реєстрації та обліку автомобілів…" під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Позивач не надав суду доказів того, що перед укладенням спірного договору спірний транспортний засіб оглядався уповноваженими працівниками підрозділів Державтоінспекції за місцем реєстрації транспортного засобу чи фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод суд повинен перевірити чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Отже, судом встановлено, що автомобіль, який є предметом спірного договору купівлі-продажу транспортних засобів, що укладений 01.07.2011р. між сторонами до укладення даного договору знятий з реєстрації не був, не проводилися дії щодо огляду транспортного засобу працівниками державтоінспекції, сторонами при укладенні спірного договору не сплачувалися відповідні передбачені законодавством податки і збори. Окрім цього, спірний договір містить положення про його нотаріальне посвідчення. Проте, даний договір не був посвідчений нотаріально, оскільки сторони не звертались до нотаріуса для посвідчення договору, хоча були присутні в нотаріуса в день підписання договору при видачі довіреності, тобто ніяких дій щодо нотаріального посвідчення договору сторони не вчиняли, позивачем також не надано суду доказів того, що відповідач ОСОБА_2, як сторона договору, ухилявся від посвідчення договору нотаріально. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного 01.07.2011р. між позивачем та відповідачем слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля FAW модель CA1031, 2005 року випуску, шасі №Y7CCA07, укладеного 01.07.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя