Справа № 263/4930/15-ц
Провадження № 2/263/1792/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

30 червня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності та визнання право власності на ? частку квартири,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачки, вказуючи, що вона у період з 01.01.2001 року по 21.01.2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року, при цьому вони спільно мешкали, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. В період з 2001 року по 2007 року вони мешкали за адресою: АДРЕСА_2, в період з 2007 року по лютий 2013 року - АДРЕСА_3, з березня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року - АДРЕСА_1 22.01.2014 року між позивачкою та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, заповіту померлий не залишив. Спадкоємця за законом після його смерті є позивача та донька померлого - ОСОБА_2 Вказана квартира була придбана за договором купівлі-продажу від 11.03.2013 року, та яка була зареєстрована за ОСОБА_3 У вказаній квартирі також була зареєстрована позивачка з 26.07.2013 року. На підставі викладеного позивачка просить суд встановити факт її мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року по 21.01.2014 року, визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, на підставі того, що вона придбана під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та за спільні кошти, також просить визнати за нею право власності на ? ідеальної частки вказаної квартири.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог.

Відповідачка, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підтвердження доводів позивачки щодо спільного мешкання з ОСОБА_3 у період з 2007 року по 2003 рік та перебування у фактичних шлюбних відносинах, суду надано копію довідки, виданої Лозівським міським кварталом №46, відповідно до змісту якої ОСОБА_1, 1940 року народження дійсно мешкала з 2007 року по 2013 рік в м. Лозова Харківської області по вул. Матросова, 11 разом з чоловіком ОСОБА_3, 1940 року народження, при цьому вони спільне господарство та здійснювали ремонт придбаного будинку, про що також свідчать сусіди по вул. Матросова: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до довідки № 1070 від 15.04.2015 року та особового рахунку №64552, виданих ККП «КК «Західна», ОСОБА_1, 1935 року народження, мешкала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, при цьому була в ній зареєстрована з 26.07.2013 року.

22.01.2014 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного тану ММУЮ у Донецькій області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_3, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного тану ММУЮ у Донецькій області було зроблено актовий запис № 1215.

Квартира АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 11.03.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Мошенко О.В., була придбана ОСОБА_9, та право власності на яку також було зареєстровано 11.03.2013 року за ОСОБА_9, про що свідчить відомості з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

У зв'язку з відкриттям спадщини після смерті ОСОБА_3 та фактичним її прийняттям, позивачка звернулась до Першої Маріупольської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім неї до приватного нотаріусу Лозівського районного нотаріального округу за місцем мешкання із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 є донькою померлого ОСОБА_3

Вирішуючи даний позов по суті суд виходиться з наступного.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

Відповідно до п. 5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважають сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Оцінкою та аналізом вищенаведених фактів по справі в сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження належними та допустимими доказами факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року по 21.01.2014 року, зокрема упродовж часу, у якому було придбане спірне майно - квартира АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 18 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 20 роз'яснив, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. При цьому відповідачкою відповідно до ст. 57-60 ЦПК України не надано суду жодного доказу перебування ОСОБА_1 чи ОСОБА_3 у будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у час її придбання та до смерті останього мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому позовні вимоги про визнання за позивачкою право власності на ? ідеальної частки вказаної квартири підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 197, 208 212-215, 224-226, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 16, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 63, 70, 74 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності та визнання право власності на ? частку квартири задовольнити.

Встановити факт мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року по 21.01.2014 року.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів від дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Хараджа