АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - Гамея В.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач ПАТ «Платинум Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 суму заборгованості за договором про іпотечний кредиту № 2.08062525 від 11 червня 2008 року у розмірі 1 586804 грн.54 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачами був укладений Договір про іпотечний кредит № 2.08062525, за умовами якого банк надав позичальникам кредит у розмірі 180000 доларів США строком на 240 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 11,5 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 2.08062525, предметом якого є квартира АДРЕСА_1

Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачам кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідачі неналежним чином виконують умови договору, у зв»язку з чим на прилюдних торгах було реалізовано предмет іпотеки за ціною 638831 грн., з яких 619304 грн. 90 коп. були перераховані на рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості. Однак, зазначених коштів не вистачило для сплати всієї суми заборгованості відповідачів за кредитним договором.

При цьому, відповідачі продовжують порушувати умови кредитного договору та свої зобов»язання перед позивачем не виконують, у зв»язку з чим станом на 18 травня 2013 року мають заборгованість яка в гривневому еквіваленті становить 1586804 грн.54 коп. і складається із суми заборгованості за кредитом -879149 грн.99 коп. та пені розрахованої за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року - 707654 грн.55 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11 вересня 2014 року позов задоволено частково стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість у сумі 879149 грн.99 коп.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Платинум Банк» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі посилаються на те, що судом неповно були з»ясовані обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначали, що суд першої інстанції не врахував, що зобов»язання перед банком відповідачі виконали у вересні 2010 року, в тому числі і за рахунок реалізації іпотечного майна. Крім того, суд першої інстанції неправомірно не застосував положення ст.ст.256,257 ЦК України, про що в зустрічній заяві просили відповідачі.

В судовому засіданні представник відповідачів - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ПАТ «Платинум Банк» - Гамея В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте повністю зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Платинум Банк», суд першої інстанції виходив із того, що за рахунок отриманих коштів від реалізації іпотечного майна заборгованість відповідачів перед банком по кредитному договору повністю погашена не була. У відповідачів, які продовжують порушувати умови кредитного договору, існує заборгованість за кредитом в сумі 109989 доларів 99 центів США, що еквівалентно по курсу НБУ 879149 грн.99 коп., яка на підставі ст.ст.525,526 ЦК України підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Відмовляючи у задоволення вимог про стягнення нарахованої пені, суд виходив із того, що строк позовної давності до цих вимог сплинув.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір про іпотечний кредит № 2.08062525. Згідно п.п.1.1-1.2 Кредитного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є солідарними позичальниками, надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковсті та платності грошові кошти для рефінансування кредитного боргу у сумі 180000 доларів США, строком на 240 місяців, а відповідачі зобов»язалися повернути отримані кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,50% річних.

Відповідно до п.п.3.1,3.2 Кредитного договору відповідачі повинні вносити чергові мінімальні платежі по кредиту в розмірі 1919 доларів 58 центи США до 5 числа кожного календарного місяця.

11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 2.08062525, відповідно до якого в забезпечення виконання по кредитному договору своїх зобов»язань перед позивачем, відповідачем передано позивачу в іпотеку квартиру № 187, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. яка належала йому на праві власності.

Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав належним чином, відповідачами після отримання кредитних коштів не виконано зобов»язань, визначених Кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

27 вересня 2010 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві на перших прилюдних торгах було реалізовано квартиру АДРЕСА_1 за ціною 638831 грн. та після відрахування гарантійного внеску та виконавчого збору на рахунок позивача було перераховано залишок грошових коштів у розмірі 619304 грн.90 коп. При цьому, за рахунок перерахованих коштів розмір заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором було зменшено, однак повністю погашено не було.

На підставі ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Суд першої інстанції встановивши, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неналежним чином виконували свої зобов»язання за договором про іпотечний кредит, у зв»язку з чим банк задовольнив свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належним чином зазначених обставин не з»ясував, не перевірив чи мало місце дострокове стягнення всієї суми заборгованості при вчиненні виконавчого напису, та у зв»язку з цим, чи в межах встановленого законом строку позовної давності, про застосування якого просять відповідачі, банк звернувся до суду.

Як убачається з наданого у суді апеляційної інстанції виконавчого напису, вчиненого 18 червня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3. За рахунок коштів, отриманих від реалізації цієї квартири запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «Платинум Банк», у розмірі: заборгованості по кредиту в сумі, еквівалентній 178804,19 доларів США, суми прострочених відсотків в сумі, еквівалентній 10048,72 доларів США, пені в сумі 72227,87 грн.

27 вересня 2010 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві на прилюдних торгах реалізовано квартиру, а кошти від реалізації квартири, які надійшли банку 15 жовтня 2010 року, були зараховані у відповідності до п.3.4 Кредитного договору в такій черговості та розмірах: 9456,71 доларів США - на погашення простроченої заборгованості по відсотках; 5019,5 доларів США - на погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту; 63794,7 доларів США - на погашення залишку за тілом кредиту. Як убачається з письмових заперечень представника банку на апеляційну скаргу, після зарахування коштів, які надійшли від реалізації квартири, за відповідачами обліковувався залишок заборгованості за тілом кредиту в сумі 109989,99 доларів США, при цьому з 15 жовтня 2010 року банк зупинив нарахування відсотків.

У зв»язку з реалізацією банком свого права на дострокове повернення кредиту, що підтвердив в судовому засіданні представник банку, та виконання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, від реалізації якого на рахунок погашення боргу було спрямовано 619304 грн. 90 коп., що були зараховані банком 15 жовтня 2010 року, перебіг строку позовної давності для стягнення решти суми заборгованості за кредитним договором розпочався 16 жовтня 2010 року.

До суду з указаним позовом ПАТ «Платинум Банк» звернувся у травні 2014 року.

Відповідно до с т.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов»язщаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( частини перша та п»ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Як убачається із тексту зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з якою вони зверталися до суду першої інстанції, копія якої знаходиться в матеріалах справи ( а.с.51-55), відповідачі, заперечуючи проти задоволення первісного позову, просили відмовити у задоволенні позову банку у зв»язку з пропуском загального та спеціального строку позовної давності.

За таких обставин вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 суми боргу непокритого іпотечним майном, немає підстав.

Тому рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 11 вересня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені у зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності є законним і обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни рішення в цій частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2014 року - скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованість у сумі 879149 грн.99 коп. та судового збору і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором № 2.08062525 про іпотечний кредит в сумі 879149 грн.99 коп. - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа №761/14067/2014-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2245/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кравець Д.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.