АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 663/462/13-ц Головуючий в І інстанції: Ратушна В.О.
Номер провадження №22ц-791/1340/2015 р. Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
СуддівОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі ПАТ «Київенерго») про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони на підставі договорів дарування від 23.12.2008 року є власниками садового будинку по вул. Садовій, 49 у м. Києві, в садівничому товаристві «Берізка-2».

Відповідач відмовляє їм у стандартному приєднанні їх електроустановок до електричних мереж з тих підстав, що належні їм частини житлового будинку не виділені в натурі, всі співвласники будинку вже отримують електроенергію на підставі колективного договору, укладеного з одним із співвласників будинку, і, крім того, в будинку не передбачений поквартирний облік електроенергії.

Просять визнати дії ПАТ «Київенерго», що полягають у відмові та затримці в укладенні з кожним із них окремого договору на стандартне приєднання до електромереж ПАТ «Київенерго», у спонуканні укласти договір на нестандартне приєднання до електромереж та висуванні безпідставних вимог про реальний виділ часток майна, зміну проекту будинку та інших вимог, що не передбачені законодавством у сфері електроенергетики, такими, що порушують права споживача на публічні послуги з електропостачання та є неправомірними; визнати документи, прикладені ними до їх заяв від 23.04.2014 року та спрямовані до ПАТ «Київенерго» достатніми для укладення з ними договорів на стандартне приєднання; зобовязати ПАТ «Київенерго» укласти з кожним із них окремі договори про стандартне приєднання їх електроустановок до електромереж на підставі наданих ними 23 квітня 2014 року документів, а в наступному - й договорів про користування електричною енергією; стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів моральну шкоду за затримку в укладенні договорів про приєднання та про користування електричною енергією в розмірі 1000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 березня 2015 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з відповідача моральну шкоду в розмірі по 500 грн. на користь кожного з позивачів. Решта позовних вимог задоволена повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Київенерго» подало на нього апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт зазначає, що судом неправильно застосовано до спірних правовідносин Закон України «Про захист прав споживачів», не враховано, що між сторонами вже існують договірні відносини на енергопостачання. ПАТ «Київенерго» не вбачає перешкод для укладення з позивачами окремих договорів на користування електричною енергією за умови виділу майна в натурі і присвоєння кожній квартирі окремої адреси.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу інша сторона її доводи не визнає, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 18.04.2014 року та 23.04.2014 року позивачі звернулись до ПАТ «Київенерго» із заявами про стандартне приєднання електроустановок споживача до електричних мереж і долучили до заяв документи, що передбачені Типовим договором про приєднання. Листами ПАТ «Київенерго» від 16.07.2014 року та від 02.12.2014 року відмовлено позивачам у задоволенні їх вимог у звязку з відсутністю технічної можливості приєднання та запропоновано їм виконати роботи з будівництва окремої трансформаторної підстанції на умовах договору про приєднання, яке не є стандартним, а також надати додатково документи, які підтверджують право позивачів на володіння тією частиною майна, яка відповідає їх часткам у праві власності, а також про отримання кожним позивачем поштової адреси на свій обєкт нерухомості. Також пропонувалось позивачам розробити проект житлового будинку, який передбачав би поквартирний облік електроенергії.

Держенергонагляд, перевіривши скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, листом від 10.04.2014 року повідомив, що відмова ПАТ «Київенерго» у стандартному приєднанні струмоприймачів будинку №131 по вул. Садовій, 49 у м. Києві до своїх електричних мереж є неправомірною (а.с.13-14).

Позивач ОСОБА_5 зазначає, що він намагався вирішити спір на різних рівнях і останнім ОСОБА_2 НКРЕ від 31.01.2014 року йому рекомендовано змінити в установленому порядку проект житлового будинку, яким передбачити поквартирний облік електроенергії.

Виконати таку рекомендацію вони позбавлені можливості, оскільки садовий будинок зведено без проекту, а свідоцтво на право власності на нього отримано попереднім власником без введення його в експлуатацію, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, що вбачається з договору дарування (а.с.25). Таким чином, навіть нині існуюча схема підключення здійснена без проекту будинку і це не було перешкодою для укладення договорів на користування електричною енергією з попередніми власниками будинку.

Правовідносини в сфері постачання електроенергії споживачам регулюються Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні», Правилами користування електричною енергією, що затверджені постановою КМ України №28 від 28.07.1996 року, Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року, Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ №32 від 17.01.2013 року.

У пункті 1.3, 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 липня 1996 року № 28 (далі - Правила № 28) визначено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між її власником та постачальником електричної енергії, а споживання електроенергії без договору не допускається.

Згідно п. 1.6, 1.9 Правил № 28 договір на постачання електричної енергії має бути укладений постачальником електричної енергії з усіма споживачами, об'єкти яких розташовані на території здійснення ним ліцензованої діяльності постачальника електричної енергії.

Відповідно до положень п. 3.5 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила № 1357) енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу в укладенні договору.

У п. 7 Правил № 1357 зазначено, що для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Статтею 24 ч.5, 25 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що електропередавальною організацією, що здійснює передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, не має права відмовити замовнику, який має намір електроустановки до цих мереж, у наданні послуг з приєднання. Споживачі електричної енергії мають право на підключення електричної мережі у випадку виконання Правил користування електричною енергією.

Для укладення договору між енергопостачальником і побутовим споживачем, споживач зобов'язаний виконати технічні умови - це документ, що видається споживачу енергопостачальником і містить перелік технічних вимог, які необхідно виконати для приєднання електроустановок нового споживача до електромережі, реконструкції діючих електроустановок споживача або зміни категорії надійності електропостачання споживача. Надання технічних умов є платою послугою. Для кожного споживача повинні бути встановлені прилади обліку, які відповідно до вимог п. 8 Правил № 1357 мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником, а їх вартість та вартість послуг з встановлення оплачена.

Відповідно до п.2.1.2 постанови НКРЕ №32 від 17.01.2013 року енергопостачальник зобовязаний протягом 5 днів з дня подання заяви замовника надати йому підписаний договір про приєднання, з визначенням у ньому плати за приєднання, невідємною частиною якого є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що послуги з електропостачання, які надає ПАТ «Київенерго» віднесені до комунальних послуг Законом «Про житлово-комунальні послуги», який покладає на їх виконавця обовязок підготувати та укласти із споживачем договір на послуги з електропостачання відповідно до типового договору про приєднання до електричних мереж та типового договору на користування електричною енергією. Укладення договорів на комунальні послуги відповідно до умов типових договорів, до яких відносяться договори на користування електричною енергією та договори про приєднання до електричних мереж є обовязком сторін договору (споживача та виконавця), а відмова відповідача від укладення договору суперечить п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги", ст.633 ЦК України.

Позиція апелянта про те, що даний спір не підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з того, що спір виник на стадії укладення, а не на стадії виконання договору про надання послуг з енергозабезпечення є суперечливою. Судом встановлено і жодна із сторін у справі не заперечує, що послуги з енергопостачання позивачам вже надаються, а тому вони є споживачами у розумінні зазначеного Закону. У даному випадку спір йде лише за розділення обліку спожитої електроенергії між власниками окремих частин будинку.

Посилання апелянта на те, що укладенням окремих договорів на користування електричною енергією з кожним із споживачів будуть порушені умови нині діючого колективного договору від 02.12.2012 року про встановлення окремої трансформаторної підстанції, а також на те, що між позивачами і відповідачем вже існує договір про приєднання електроустановок, яке не є стандартним, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки викладене вище законодавство в сфері електроенергетики не передбачає, що існуючі договори на користування електричною енергією є перешкодою для видачі нових технічних умов на окремий, поквартирний облік електроенергії. Та обставина, що укладені раніше договори на нестандартне приєднання електроустановок виконані відповідачем і не виконані позивачами може бути, при наявності для цього умов, підставою для покладення відповідальності на сторону, яка відмовилась від договору.

Садовий будинок по вул. Садовій, 49 ділянка 131 будувався підрядним способом і немає одного власника або балансоутримувача, що є перешкодою для визначення межі експлуатаційної відповідальності на вводі в будинок.

На даний час енергозабезпечення всього будинку здійснюється на підставі договору на користування електричною енергією, який укладено відповідачем 08.10.2013 року з одним із співвласників будинку (власником 1/12 частки) ОСОБА_7, що, на думку судової колегії, порушує права інших споживачів.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ПАТ «Київенерго» не вбачає жодних перешкод для укладення окремих договорів про користування електричною енергією з кожним із співвласників за умови виділення майна в натурі та присвоєння кожній частині будинку окремої адреси (а.с.252).

Колегія суддів не може погодитись із доводами апелянта про те, що житлові приміщення позивачів не виділені їм в натурі, оскільки з нотаріально посвідченого договору дарування від 23.12.2008 року вбачається, що кожному з позивачів ОСОБА_8 подарував по 1/12 частині будинку, частина кожного з обдарованих складається з конкретно визначених приміщень (а.с.28), тобто даруватель реально поділив свою частину будинку між обдарованими і кожному з них видане окреме реєстраційне посвідчення на його обєкт нерухомості.

Таким чином, правильним є рішення суду в частині покладення на відповідача обовязку укласти договори на надання послуг в сфері електропостачання.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визнання документів, прикладених позивачами до їх заяв від 23.04.2014 року до ПАТ «Київенерго» для укладення договору про приєднання до електричних мереж достатніми для укладення з ними договорів на стандартне приєднання,оскільки судом ці документи не досліджувались, і, крім того, викладені вище нормативні акти передбачають для укладення договору на приєднання ще й отримання позивачами технічних умов.

Тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню, а посилання суду на незаконність інших вимог, які на даний час відповідачем ще не висунуті та покладення на відповідача обовязку укласти договір на підставі документів, які надані позивачами 23 квітня 2014 року підлягає виключенню з рішення, оскільки ці питання не були предметом дослідження в суді.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 березня 2015 року в частині визнання прикладених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до їх заяв від 23.04.2014 року документів до ПАТ «Київенерго» достатніми для укладення з ними договору про приєднання до електричних мереж скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні цієї вимоги відмовити.

Це ж рішення суду змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення після слів «проекту будинку» фразу «а також інших вимог».

У абзаці четвертому резолютивної частини рішення виключити фразу «на підставі наданих ними 23 квітня 2014 року документів».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: