Ухвала іменем україни
21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до релігійної громади помісної церкви християн віри євангельської п'ятидесятників «Сіон», третя особа - Волинське об'єднання церков християн віри євангельської п'ятидесятників, про скасування рішення загальних зборів, за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Волинського об'єднання церков християн віри євангельської п'ятидесятників на рішення апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона є одним із засновників та членів релігійної громади помісної церкви християн віри євангельської п'ятидесятників «Благодать», яка в подальшому з 19 жовтня 2012 року перейменована в «Сіон». Із самого початку створення даної релігійної громади її чоловік ОСОБА_2 перебував на посаді диякона та очолював її як заступник пастора (керівника).

Відповідно до наказу від 04 січня 2008 року № 1 і на підставі протоколу від 04 січня 2008 року № 2 загальних членських зборів церкви «Благодать»

м. Луцька Волинське об'єднання церков християн віри євангельської п'ятидесятників призначило ОСОБА_4. пастором даної церкви.

У подальшому згідно з протоколом від 06 травня 2012 року № 2 загальними зборами прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4. з посади пастора релігійної громади і ним обрано ОСОБА_3

Також позивачка вказувала, що вона та її чоловік ОСОБА_2 зазначені присутніми в протоколі загальних зборів релігійної громади

від 01 листопада 2009 року № 2, хоча вони не були на цих зборах, і такі збори не проводилися.

Крім того, є невідповідність у протоколах від 29 квітня 2012 року № 4 та від 29 квітня 2012 року б/н, оскільки у протоколі № 4 вказано присутність 40 членів церкви, а в протоколі б/н з тією ж датою - вже 52 особи.

На підставі наведеного вище ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, що оформлені протоколом від 01 листопада 2009 року № 2, протоколом від 04 грудня

2011 року № 3, протоколом від 29 квітня 2012 року № 4 та протоколом

від 29 квітня 2012 року б/н.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, оформлені протоколом від 01 листопада 2009 року № 2, протоколом від 04 грудня 2011 року № 3, протоколом від 29 квітня 2012 року № 4, протоколом від 29 квітня 2012 року б/н. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 26 березня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, оформлених протоколами від 01 листопада 2009 року № 2, від 04 грудня 2011 року № 3, від 29 квітня 2012 року № 4 та від 29 квітня 2012 року б/н, окрім рішення загальних зборів від 29 квітня 2012 року про виключення зі складу членів помісної церкви ОСОБА_1, скасовано, у задоволенні цієї частини позову відмовлено.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року в частині визнання недійснм та скасування рішення загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників від 29 квітня 2012 року про виключення із складу членів помісної церкви ОСОБА_1 та в частині стягнення судового збору залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та Волинське об'єднання церков християн віри євангельської п'ятидесятників просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, виходив із того, що оскаржувані рішення загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників не відповідають вимогам п. п. 4.1, 4.2 статуту, так як вони через відсутність кворуму є неправомочними.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, оформлених протоколами від 01 листопада 2009 року № 2, від 04 грудня 2011 року № 3,

від 29 квітня 2012 року № 4 та від 29 квітня 2012 року б/н, окрім рішення загальних зборів від 29 квітня 2012 року про виключення зі складу членів помісної церкви ОСОБА_1, виходив із того, що суд першої інстанції у порушення ст. 35 Конституції України та ч. ч. 2, 4 ст. 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» втручається у внутрішнє самоуправління релігійної організації, що прямо заборонено законом.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками судів слід погодитись з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до довідки від 24 вересня 2013 року № 47, виданої головою Волинського об'єднання церков ХВЄП, церква «Благодать» зареєстрована як юридична особа з 2004 року, з моменту реєстрації входила до складу Волинського об'єднання церков ХВЄП. У жовтні 2012 року назву церкви «Благодать» змінено на «Сіон» (а. с. 27).

Відповідно до п. 1.3. статуту громади, за рішенням загальних зборів членів помісної церкви помісна церква на добровільних засадах входить до складу Всеукраїнського союзу церков християн віри євангельської п'ятидесятників та Волинського об'єднання церков ХВЄП (а. с. 18).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що релігійна організація є юридичною особою, у зв'язку з чим користується правами і несе обов'язки згідно з чинним законодавством і статутом.

Пунктами 4.1, 4.2 статуту передбачено, що вищим керівним органом помісної церкви є загальні збори членів помісної церкви, на яких можуть бути присутні служителі обласних об'єднань ВСЦ ХВЄП, а також члени інших релігійних громад за запрошенням Помісної церкви.

Пунктом 4.2.6 Статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів входить: прийняття в члени помісної церкви, виключення з членів помісної церкви (за гріх чи аморальність) та інші питання церковної дисципліни.

Загальні збори вважаються правомочними, якщо на них присутні не менше 2/3 від загальної чисельності членів помісної церкви, рішення з питань, зокрема щодо прийняття в члени та виключення з членів помісної церкви, приймаються простою більшістю голосів членів помісної церкви, присутніх на загальних зборах.

Загальні збори можуть бути скликані достроково, якщо за це проголосувало не менше 60 % членів церкви.

Відповідно до наказу від 04 січня 2008 року № 1 і на підставі протоколу від 04 січня 2008 року № 2 загальних членських зборів церкви «Благодать» м. Луцька Волинське об'єднання церков ХВЄП призначило ОСОБА_4. пастором даної церкви (а. с. 26).

У подальшому відповідно до протоколу від 06 травня 2012 року № 2 загальними зборами прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4. з посади пастора релігійної громади і ним обрано ОСОБА_3

З довідки Волинського об'єднання церков християн віри євангельської

від 24 вересня 2013 року № 47 вбачається, що церква «Благодать» з моменту реєстрації входила до складу Волинського об'єднання церков ХВЄП (а. с. 27).

Також статутом релігійної громади передбачений порядок прийняття в члени громади.

Так, пунктом 6.1 статуту передбачено, що членом помісної церкви може бути кожна людина, яка увірувала в Господа Ісуса Христа, прийняла водне хрещення у вірі через повне занурення, сповідує хрещення Духом Святим з ознакою інших мов, згідно з положенням цього статусу, відвідує богослужбові зібрання помісної церкви і бере участь у заходах, які проводить помісна церква. Прийняття у члени помісної церкви здійснюється за рішенням загальних зборів.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_55/ed_2012_10_16/pravo1/T098700.html?pravo=1> релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно зі своїми статутами (положеннями).

Як вбачається з матеріалів справи статистичні звіти кількості членів церкви за 2008-2011 роки є різними, тому вони не можуть вказувати про сталу кількість членів помісної церкви та їх незмінність протягом тривалого часу.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що визнавши недійсними та скасувавши рішень загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, оформлених протоколами від 01 листопада 2009 року № 2, від 04 грудня 2011 року № 3, від 29 квітня 2012 року № 4 та від 29 квітня 2012 року б/н, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7 без залучення їх до справи.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 33 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача змінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача (постанова Верховного Суду України від 21 січня 2015 року № 6-204цс14).

Разом з тим, взаємовідносин церкви й держави визначається Декларацією про державний суверенітет України, Конституцією України та Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації». Правовою формою цих відносин є режим відокремлення від церкви.

Статтею 35 Конституціїї України передбачено, що церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави. Однією із особливостей ставлення держави до церкви (релігійних організацій) та законодавчі положення, які характеризують правовий зміст відокремлення церкви від держави в Україні, є те, що держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, тобто держава не втручається і не забороняє діяльності конфесійних організацій, якщо останні не порушують чинного законодавства, не посягають на життя, здоров'я, гідність особи, права інших громадян та організацій тощо.

Статтею 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що церква (релiгiйнi органiзацiї) в Українi відокремлена вiд держави.

Таким чином апеляційний суд з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення загальних зборів релігійної громади «Благодать» християн віри євангельської п'ятидесятників, оформлених протоколом від 01 листопада 2009 року № 2, протоколом від 04 грудня 2011 року № 3, протоколом від 29 квітня 2012 року б/н є ніщо інше, як втручання держави у внутрішнє самоуправління релігійної організації, що прямо заборонено законом.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. -ст. 338341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалене законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду та рішення суду першої інстанції в незміненій частині - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Волинського об'єднання церков християн віри євангельської п'ятидесятників відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2015 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2014 року в незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана