Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
20 липня 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Висоцької Г.А.
при секретарі- Огренда І.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу
16.02.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - ВАТ «Укртелеком» - про поновлення на посаді інженера компютерних систем, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що наказом начальника Центру електрозвязку № 3 (м. Вознесенськ) Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» № 142/к від 21.10.2002 року він був прийнятий на посаду інженера програміста і 16.11.2009 року його було формально попереджено про зміну істотних умов праці з 01.01.2010 року без зазначення в чому конкретно така зміна стосовно його займаної посади відбулася та запропоновано продовжити трудові відносин на посаді інженера з компютерних систем групи компютерних технологій Цеху телекомунікаційних послуг №10 (смт. Єланець), а не на існуючій по штатному розпису з 01.01.2010 року такій же посаді у Цеху телекомунікаційних послуг №19 (м. Вознесенськ).
Посилаючись, що наказ уповноваженої на розірвання трудових договорів власником фізичної особи ОСОБА_2 № 42/к від 18.01.2010 року про звільнення за ст. 36 п. 6 КЗпП України у звязку з відмовою від продовження роботи при зміні істотних умов праці є незаконним через те, що він не відмовлявся від продовження роботи на посаді інженера компютерних систем з місцем роботи в м. Вознесенську, яка йому не пропонувалася, а пропонувалася робота за цією посадою іншій місцевості (с.м.т. Єланець), що є фактично переведенням на іншу роботу згоду на яке він не надавав, позивач просив позов задовольнити.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог трудового законодавства, в ВАТ «Укртелеком» в особі його Миколаївської філії рішенням уповноваженого власником органу відбулася зміна в організації виробництва та праці і відповідно зміна істотних умов праці позивача, яка полягала зміні найменування посади посада інженера програміста стала найменуватися інженер з компютерних систем.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що наказом начальника Центру електрозвязку № 3 (м. Вознесенськ) Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» № 142/к від 21.10.2002 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду інженера програміста другої категорії, що підтверджується копією виписки з трудової книжки та копією цього наказу (а.с. 3-7). Позивач має спеціальність інженер-механік, в 2008 році в Центрі післядипломної освіти ВАТ «Укртелеком» підвищив кваліфікацію за напрямом: «Технічне забезпечення якості мультимедійних послуг, що надаються за технологією «DSL», коло його трудових обовязків визначалося посадовою інструкцією (а.с. 56-59).
Відповідно до рішення Правління ВАТ «Укртелеком» (протокол від 30.07.2009 року №29, протокол від 04.09.2009 року №32) та наказу товариства від 12.10.2009року №380 «Про внесення змін до структури філії ВАТ «Укртелеком» та на підставі наказів Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» від 23.10.2009року №456 «Про внесення змін до структури Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком», від 26.10.2009року №458 «Про затвердження внутрішньовиробничої структури Цеху телекомунікаційних послуг», від 27.10.2009року №463 «Про введення в дію штатного розпису цехів телекомунікаційних послуг» відбулися зміни в організації виробництва та праці, які полягають в слідуючому :
- по-перше, основним в організаційній структурі Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» стало створення на базі існуючих Центрів електрозвязку та вперше створених Цехів телекомунікаційних послуг №№1-19. Так, на базі Центру електрозвязку №3, де працював позивач ОСОБА_1, що обслуговував Єланецький (Цех №10), Братський (Цех №11), Веселинівський (Цех №8), Новоодеський (Цех №9), Вознесенський райони було створено Цех телекомунікаційних послуг №19 (м. Вознесенськ), для обслуговування інших районів, які були в підпорядкуванні Центру електрозвязку №3, створювалися самостійні Цехи телекомунікаційних послуг: №8 (смт. Веселинове), №9 (м.Нова Одеса), №10 (смт.Єланець), №11 (смт.Братське).
- по-друге, всі Цехи телекомунікаційних послуг №№1-19 набули статус без балансових структурних підрозділів, підпорядкованих Миколаївській філії ВАТ «Укртелеком».
- по-третє, було проведено централізацію функцій закупівлі, постачання товарно-матеріальних цінностей, обліку доходів з продажу послуг, управління персоналом (прийняття, звільнення з роботи, притягнення до дисциплінарної відповідальності), планування та аналізу, бухгалтерського обліку, цивільної оборони, правового забезпечення на рівні управління Миколаївською філією ВАТ «Укртелеком». Так, працівникам бухгалтерії, відділу кадрів, юрисконсульту, було запропоновано продовжувати свої трудові функції в іншій місцевості за місцем знаходження Миколаївської філії (м. Миколаїв) чи звільнитися за згодою сторін. Продовження трудових відносин вказаних працівників у таких випадках здійснювалося шляхом переведення на іншу роботу.
- по-четверте, зміна організації виробництва і праці не супроводжувалась скороченням чисельності чи штату працівників Цеху телекомунікаційних послуг №19 (м. Вознесенськ) раніше Центр електрозвязку №3.
- по-пяте, по внутрішньовиробничій структурі Центру електрозвязку №3 позивач на посаді інженера-програміста 2 категорії працював в складі мобільної бригади з підключення Інтернету групи компютерних технологій (загальна кількість працюючих чотири особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5), також при цій структурі функціонувала виробнича лабораторія в складі двох осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7 При зміні в організації виробництва і праці в Цеху телекомунікаційних послуг №19 (м. Вознесенськ) спочатку наказом №458 від 26.10.2009 року (а.с.43-44) за внутрішньовиробничою структурою було передбачено функціонування групи компютерних технологій (чотири особи) та мобільної бригади з підключення та усунення пошкоджень обладнання за новими технологіями (дві особи). Наказом №565 від 30.12.2009 року (а.с.50-52), який скасовував наказ №458 в цій структурі створена обєднана група розвитку та технічної підтримки інформаційних технологій і згідно штатного розпису з 01.01.2010 року (а.с.53-55) в цій групі існувало чотири посади: три інженера з компютерних систем (першої, третьої категорії та без категорії), і інженер електрозвязку другої категорії, які зайняли працівники, що раніше працювали інженерами-програмістами Центру електрозвязку №3: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та такі , що раніше працювали у виробничій лабораторії Центру: ОСОБА_6, ОСОБА_7 Інженерам-програмістам Центру електрозвязку №3 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було запропоновано продовження трудових відносин на посадах інженерів компютерних систем відповідно в Центрах телекомунікаційних послуг №10 (с.м.т. Єланець) та №11 (с.м.т. Веселиново). Позивач ОСОБА_1 був звільнений в звязку з відмовою продовжувати роботу при істотній зміні умов праці, ОСОБА_5 звільнився з роботи за угодою сторін.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що у відповідача відбулася вказана зміна в організації виробництва та праці, яка привела до зміни істотних умов праці при продовженні роботи позивача ОСОБА_1 за тією ж посадою, яка полягала лише в перейменуванні посади інженера-програміста на посаду інженера компютерних систем.
Матеріалами справи підтверджено (а.с.8-11,12), що відповідач був згоден на продовження роботи в нових умовах в Цеху телекомунікаційних послуг №19 (м. Вознесенськ), і не давав згоди на переведення на роботу в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством на посаду інженера компютерних систем Цеху телекомунікаційних послуг №10 (с.м.т. Єланець).
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» і Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Згідно з цим Порядком (пункт 1.1 абз. «з») середня заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплати за останні два місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата (в даному разі незаконному звільненню). Нарахування виплат за вимушений прогул провадиться шляхом множення середньоденного заробітку (визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число робочих днів за період вимушеного прогулу. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (п.8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на два сумарного числа робочих дні за останні два календарні місяці. Згідно довідки про заробітну плату за листопад-грудень 2009 року (а.с.15) середня заробітна плата складає 2062,16 грн., середньоденний заробіток становить108.54 грн.
Оскільки справляння і сплата податку з доходів є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення (п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).
За даних обставин, враховуючи порядок, підстави звільнення ОСОБА_1, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо поновлення на роботі та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 235 КЗпП України при постановленні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про сплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вимога позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню зважаючи на обставини справи та період вимушеного прогулу з 18.01.2010 року по час розгляду справи - 126 дні, середньоденну заробітну, період перебування на обліку у Вознесенському міськрайонному центрі зайнятості населення з 01.02.2010 року по 31.05.2010 року допомога становить 5369 грн . 83 коп.
Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У зв"язку з тим, що ОСОБА_1 поновлюється на роботі, то в силу п.4 ч 1 ст.367 ЦПК України рішення в частині поновлення та стягнення заробітної плати за 1 місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. 15,15-1,30,62,202,202-1,203 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.
Визнати наказ № 42/к від 18.01.2010 року про звільнення ОСОБА_1 за ст. 36 п.6 КЗпП України з підстави відмови від продовження роботи у звязку зі зміною істотних умов праці незаконним.
ОСОБА_1 поновити на посаді інженера компютерних систем Цеху телекомунікаційних послуг №19 Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» з 18 січня 2010 року.
Стягнути з ВАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без відрахування податків та платежів у розмірі 8306 грн. 21 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, але підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 2062 грн. 16 коп.

Суддя Висоцька Г.А.