22-ц/775/1070/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Литвиненко Н.В.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Биліни Т.І.,

суддів Баркової Л.Л., Бугрим Л.М.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя про визнання дій нотаріуса незаконними, визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 серпня 2014 р. позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із спільним позовом, в якому просили визнати неправомірними дії Третьої маріупольської державної нотаріальної контори при оформлені спадщини на житловий будинок АДРЕСА_1, щодо визнання права власності на нього за громадянкою ОСОБА_4 Крім того просили визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного 29 жовтня 2007 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 Просили визнати їх правовими спадкоємцями вказаного будинку, як спадкоємцями померлих батьків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що вони є доньками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з якими разом проживали в побудованому батьком будинку за АДРЕСА_1. Після смерті батька, ОСОБА_6, в 1989 р. право на майно перейшло до їх матері, ОСОБА_7 В 2011р. при оформлені спадщини після смерті матері позивачі виявили порушення своїх майнових прав тіткою ОСОБА_4, яка в 1994 році незаконно привласнила спірний будинок за АДРЕСА_1, оформивши на нього право власності, а потім в 2007 році його подарувала племінниці ОСОБА_5

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просила рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове справедливе рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що її батьки збудували будинки за АДРЕСА_1 і що її матір ОСОБА_7 безпідставно була позбавлена права власності в порядку спадкування на будинок за №48 після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 Спірний будинок безпідставно успадкувала ОСОБА_4, яка в подальшому подарувала його ОСОБА_5

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 просила скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Позивач ОСОБА_3 за станом здоров'я, нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача ОСОБА_4 та представника Сартанської селищної ради надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

У відповідності зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору дарування 1915 року, який має місце в інвентарній справі БТІ, посвідченого Маріупольським нотаріусом, ОСОБА_8 подарував а ОСОБА_9 прийняв у дар житловий будинок за АДРЕСА_1. На підставі акту Горінвентарбюро від 03.05.1960 року та протоколу засідання виконкому Приморської(Сартанської) селищної ради депутатів від 12.05.1960 року видане свідоцтво за №166 від 16.05.1960 року про право особистої власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 в якому власником будинку записаний ОСОБА_9. У складанні зазначеного акту приймав участь ОСОБА_6, визнавав за батьком право власності на вказаний будинок та не оспорював даної обставини до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. З матеріалів справи було встановлено, що з 1958 року існувало дві окремі ділянки та домоволодіння за № 48 та №48а, які належали відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_6. В спірному будинку проживала ОСОБА_4, яка у відповідності до положень ст.ст. 58, 418, 429, 431 ЦК України (в редакції 1922 року) та згідно положень ст.ст. 549, 560 ЦК України (в редакції 1963 року) успадкувала будинок після смерті свого батька.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки позивачі не надали належних та допустимих доказів, які б підтвердили право власності на будинок за АДРЕСА_1 за їх батьком або матір'ю. Право позивачок на спірний будинок є похідним від права покійних батьків, які за життя не претендували на вказаний будинок, тобто не оформили документи, які б підтвердили їх право власності після відбудови будинку або його успадкування після смерті батька. Крім того позивачки не спростували право власності на спірний будинок за ОСОБА_4

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_9 в якості доказів первинного права власності за її батьком надала аркуші генерального плану виготовленого на ім'я ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1. З якого не вбачається коли і ким він був виготовлений, текст пошкоджений.(т.2 а.с.46) Відповідач ОСОБА_5, в свою чергу, надала для огляду генеральний план спірного домоволодіння виготовлений 09.02.1951 року на ім'я ОСОБА_9, згідно якого останньому належав житловий будинок, сіни, ? частина сараю та ? частина загати, загальна земельна площа 2944,15.(т.2 а.с.78-80)

У відповідності до положень ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Доводи апеляційної скарги, що підставою для успадкування спірного будинку став сфальшований акт квартального селищної ради, складений в 1994 році -неспроможні, оскільки він не оскаржений та не скасований.

З аналізу наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання незаконними дії Третьої маріупольської державної нотаріальної контори при оформленні спадщини на спірний будинок на ім'я ОСОБА_4, а як наслідок відсутні підстави для визнання недійсним нотаріально посвідченого договору дарування від 29.10.2007року, укладеного останньою на користь ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом розгляду колегії суддів апеляційної інстанції. Будь-яких нових обставин чи нових доказів, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та які б свідчили про неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, і давали б апеляційному суду підстави провести переоцінку обставин та доказів, зроблену судом першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено та апеляційному суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 310, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Биліна Т.І.

Судді: Баркова Л.Л.

Бугрим Л.М.