Справа № 377/344/15 Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3769/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 26 17.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Іванової І.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про стягнення коштів за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 травня 2015 року,

встановила:

25 березня 2015 року з позовними вимогами до публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» звернувся представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання правової допомоги № 25 від 24 березня 2015 року, які під час розгляду справи збільшив та просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором банківського вкладу № 141778-44.20 від 22 грудня 2014 року 47148 доларів США, нараховані відсотки 979 доларів США 46 центів (а.с. 42).

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 22 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір № 141778-44.20 банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята 2015». Відповідно до п.2.1 договору сума вкладу становить 47010 доларів США. Термін внесення вкладу 22 грудня 2014 року. Згідно п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 23 березня 2015 року. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в банку. Як зазначено у п.2.3 договору, розмір процентів по вкладу залежить від строку перебування вкладу на рахунку та встановлюється наступним чином: з 1-го по 30-й день - 12 % річних; з 31-го дня по 60-й день - 11 % річних; з 61-го дня по дату зазначену в п.п.2.4 цього договору - 10 % річних. Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно,1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в банку. На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в іноземній валюті на відкритий в банку рахунок № НОМЕР_2 депозитний вклад у розмірі 47010 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 8 від 22 грудня 2014 року. Згідно п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Однак, коли наступив термін повернення, то відповідач в порушення п.2.4 договору грошові кошти (вклад) позивачу на рахунок № НОМЕР_1 не перерахував. Станом на 24 березня 2015 року депозитний вклад за договором у розмірі 47010 доларів США з процентами позивачу не повернуто. Виходячи із виписки по особовому рахунку за період з 22.12.2014 року по 04.05.2015 року сума основного вкладу за договором банківського вкладу № 141778-44.20 становить 47148 доларів США, проценти становлять 979,46 доларів США.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вважає рішення суду незаконним внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2014 року між ОСОБА_2, позивачем, та публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», відповідачем, укладено договір № 141778-44.20 банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята 2015»( далі договір) (а.с.5).

Відповідно до п.2.1 вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу в сумі 47010 доларів США. Термін внесення вкладу 22 грудня 2014 року.

Згідно п.2.2 для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок № НОМЕР_2 в день підписання цього договору.

Як зазначено у п.2.3 договору, розмір процентів по вкладу залежить від строку перебування вкладу на рахунку та встановлюється наступним чином: з 1-го по 30-й день - 12 % річних, з 31-го дня по 60-й день - 11 % річних, з 61-го дня по дату зазначену а п.п.2.4 цього договору - 10 % річних.

Відповідно до п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 23 березня 2015 року. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в банку.

Згідно п.2.5 договору поповнення вкладу в подальшому можливе за згодою банку.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в банку.

Відповідно до п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в іноземній валюті на відкритий в банку рахунок № НОМЕР_2 депозитний вклад у розмірі 47010 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 8 від 22 грудня 2014 року(а.с. 6).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2, станом на 04.05.2015 року на цьому рахунку знаходиться сума вкладу позивача в сумі 47148 доларів США, та відповідно до п. 2.4 договору з настанням терміну повернення вкладу - 23 березня 2015 року, грошові кошти вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в банку, не повернуті ( а.с. 36).

З виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1, на який згідно п.2.4 договору ; банк зобов'язаний був з настанням терміну повернення вкладу - 23 березня 2015 року перерахувати грошові кошти позивачу та відповідно до п.4.6 договору перераховувати проценти за користування вкладом щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, видно, що станом на 04.05.2015 року знаходиться лише сума нарахованих відсотків за користування вкладом за період з 23.12.2014 року по 27.02.2015 року, яка становить 776 доларів США 66 центів (а.с. 38).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_3 за період з 22.12.2014 року по 04.05.2015 року, на ньому знаходиться сума нарахованих відсотків за користування вкладом за період з 28.02.2015 року по 19.03.2015 року - 202 долари США 80 центів, які згідно п. 4.6 договору банк зобов'язаний був перерахувати на особовий рахунок № НОМЕР_1, відкритий позивачу ( а.с. 36).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача суму вкладу за договором банківського вкладу № 141778-44.20 від 22 грудня 2014 року в розмірі 47148 доларів США, нараховані відсотки в розмірі 979 доларів США 46 центів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості цих вимог позивача, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Постановою правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 61 від 19.03.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочато з 20 березня 2015 року процедуру виведення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3 (а.с. 21-22).

Враховуючи те, що Національним банком України відкликано банківську ліцензію «Банк «Київська Русь», а також те, що банківська діяльність «Банк «Київська Русь» завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, «Банк «Київська Русь», не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, у зв'язку із чим уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку позбавлена права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, якою передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Частиною п'ятою статті 36 зазначеного Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно частини шостої зазначеної статті обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до даних правовідносин положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Іванова І.В.

Сержанюк А.С.