АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9690/2015 Головуючий у 1-й інстанції Коробенко С.В.
Доповідач Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Круглика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 від імені якого діє законний представник ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах свого неповнолітнього сина до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод та визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, в якому просила виділити у натурі із спільної сумісної власності у квартирі АДРЕСА_1, частку ОСОБА_1 1/16, a саме: частину кімнати площею 8 кв.м. та встановити кухню та туалет для спільного користування; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні частиною квартири ОСОБА_1, стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

В мотивування вимог посилалася на те, що відповідачі чинять ОСОБА_1 перешкоди у користуванні його частиною квартири.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що встановлюючи явку осіб у засіданні 02 червня суддя не доповів про явку третього відповідача - ОСОБА_3, не було з»ясовано чи повідомлений він про виклик до суду та з яких підстав не з'явився у судове засідання. Також, коли представник позивача попросив ознайомитись із запереченнями відповідачів та підготувати письмові пояснення на них, то суддя повідомив, що заперечення будуть оголошені під час судового засідання, а тому відмовив у клопотанні. Таким чином було порушено права сторони у судовому процесі.

Вважає, що позивач доводив свої вимоги документами, які підтверджують його право власності - витяг з реєстру нерухомого майна. Оскільки майно, а саме, 1/16 квартири, знаходиться у спільній сумісній власності, то власник майна може виділити його частку із такої спільної власності. Зазначене право не можна обмежити чи звузити - воно імперативне.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорта, квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат жилою площею 41,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17.0 кв.м, 2-а кімната - 10,0 кв.м., 3-я кімната - 14,9 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м, ванної кімнати - 2,6 кв.м. вбиральні - 1,1 кв.м., а загальна площа квартири становить 67,7 кв.м.

Вказана квартира перебуває у спільній власності сторін по справі в наступних частках: ОСОБА_3- 5/16, ОСОБА_4- 5/16, ОСОБА_5 - 5/16 та ОСОБА_1 - 1/16.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2, яка дія в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 - власника 1/16 частини квартири, ставила перед судом питання про виділення в натурі частки квартири її сина.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з положеннями статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Разом з тим, квартира є єдиним, неподільним об'єктом нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, виділення з нього частки та подальшої її державної реєстрації як окремого об'єкту є неможливим.

Крім того, виходячи з частки житлової площі, яка припадає на кожного в спірний квартирі, а саме: ОСОБА_3: 41,9кв.м. :16*5 = 13,09 кв. м., ОСОБА_4 - 13,09 кв.м., ОСОБА_5 - 13,09 кв.м., ОСОБА_1: 2,63 кв. м., неможливо виділити частку позивача шляхом виділення в натурі 1/16 з кімнати площею 8 кв.м.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Умовами ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358-ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники у здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відмовляючи у задоволенні цієї частини позову, суд вірно виходив з відсутності підстав для задоволення вимог позивача в частині усунення перешкод в користуванні квартирою, оскільки в матеріалах справи немає жодного належного та допустимого доказу про такі перешкоди.

Твердження апелянта про те, що встановлюючи явку осіб у засіданні 02 червня 2015 р., суддя не доповів про явку третього відповідача - ОСОБА_3, не було з»ясовано чи повідомлений він про виклик до суду та з яких підстав не з'явився у судове засідання, є безпідставними та висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, колегія не вбачає підстав до скасування рішення суду, оскільки суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, від імені якого діє законний представник ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді