Справа № 712/2281/15-ц
Провадження № 4с/712/27/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого/судді - Кончиної О.І.

при секретарі - Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2, Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на рішення державних виконавців,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців, посилаючись на те, що 05.08.2013 року державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції була прийнята постанова про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-4917 від 27.10.2009 року Соснівського районного суду частини квартири № 87 , що розташована по вул. Чигиринська 40 в м. Черкаси за оцінкою, за якою дане майне було передано на реалізацію.

06.12.2013 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_3 був складений акт №30254642/5 про те, що торги не відбулися та нерухоме майно, що складається з квартири №87, що розташована: м.Черкаси, вул.Чигиринська, 40 постановою від 05.08.2013р. державного виконавця Придніпровського відділу Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 передано стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-4917 від 27.10.2009р. Соснівського районного суду за оцінкою за якою дане майно було передано на реалізацію.

Зазначав, що зазначений акт та постанова є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не отримував постанови про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-4917 від 27.10.2009р. квартири та акту №30254642/5 від 06.12.2013р. про те, що торги відносно зазначеного нерухомого майна не відбулися. Крім того державними виконавцями було порушено вимоги законодавства, оскільки вони повинні були звернутися з поданням до суду з метою визначення судом частки, яка належала боржнику в спільному майні, що ними не було зроблено. Тим самим були порушені права боржника, що передбачені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Просив поновити термін для подання скарги, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Придніпровського відділу Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 про передачу стягувачу ОСОБА_2 квартири №87, що розташована: м. Черкаси, вул.Чигиринська, 40 в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-4917 від 27.10.2009р. Соснівського районного суду м. Черкаси та акт №30254642/5 від 06.12.2013р. про те, що торги не відбулися у звязку із відсутністю купівельного попиту з боку покупців, посилався на порушення державним виконавцем порядку звернення стягнення на частку в спільному майні, яка повинна визначатися судом за поданням державного виконавця. В порушення п.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» з зазначеним поданням державний виконавець до суду не звертався.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував проти скарги, зауважував, що частка квартири, що була реалізована з торгів визначена технічною документацією та становить 1/4, тож не має необхідності звертатися до суду для її визначення в натурі. На думку державного виконавця скаржник помилково ототожнює поняття виділення в натурі частки із спільного майна відповідно до норм ЦК України та визначення частки, відповідно до ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», які є різними за своєю правовою природою. Крім того скаржником пропущені строки на оскарження постанови державного виконавця та акту, оскільки 17.02.2015 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, отримав копії, а звернувся до суду з порушенням строків, а саме 03.03.2015 року.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 ОСОБА_5 також вважає, що скарга необґрунтована та подана з порушенням процесуальних строків.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-4917, виданого 27.10.2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

Крім того на виконанні у Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 30254642 з виконання виконавчого листа №2-4917, виданого 27.10.2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 66955,23 грн..

В ході примусового виконання виконавчого провадження було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 належить 1/4частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № б/н від 21.06.2000 року, виданого Придніпровським райвиконкомом і записано у реєстрову книгу під номером №290.

13 грудня 2011 року державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано і накладено арешт на майно боржника, а саме:1/4 частину 4 кімнатної квартири, що знаходиться в м. Черкаси, вул. Чигиринська, 40 .

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник з пропозиціями інших видів майна, що могли задовольнити вимоги кредиторів, не звертався.

Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5, передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Цією ж статтею Закону України покладено на державного виконавця обов'язок здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Порядок звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку фізичної особи встановлено ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до п.1 зазначеної статті звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ „Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Реалізація арештованого майна на підставі ст. 62 ч. 1 ЗУ „Про виконавче провадження, здійснюється шляхом його продажу на прилюднених торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як встановлено в судовому засіданні Придніпровський відділ ДВС та ПП „Спеціалізоване підприємство „Юстиція 21.06.2012 року заключило договір про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_2, що належать боржнику ОСОБА_1 за початковою вартістю майна відповідно до висновку експерта 70040,00 грн.

Статтею 52 ЗУ « Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в місячний строк з дня проведення уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або а комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна , конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов»язаний у п»ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомленняь внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію, Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державним виконавцем виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на майно.

Із змісту акту №30254642/5 від 06.12.2013р., який оскаржується заявником, вбачається, що внаслідок відсутністю купівельного попиту з боку покупців та майно передано стягувачу за ціною 66955,23 грн. різницю між боргом та вартістю майна в розмірі 70040,00 грн, стягувачем внесено 3084,77 грн.

Відповідно до п.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладене стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Підтверджень того, що боржник фактично проживав в квартирі, де він мав право власності на частку, також в судовому засіданні не надано.

Посилання на порушення прав співвласників квартири судом не приймаються до уваги, оскільки вони не є сторонами виконавчого провадження та боржником не надано документів, що надають право представляти інтереси цих осіб.

В п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року зазначено, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином суд прийшов до висновку про те, що державний виконавець надіславши запити до бюро технічної інвентаризації, отримавши з БТІ довідку, де чітко було вказано . що боржнику належить 1/4 частина квартири діяв в спосіб та в межах передбачених законом , а саме: відповідно Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5 і відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» .

Крім того при звернення до суду скаржноком ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови державного виконавця Ключник К.С. від 05.08.2013 року та акту № 30254642/5 від 06.12.2013 року, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження про, що свідчить його особистий підпис 13.02.2015 року, а звернувся до суду 03.03.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України, рішення, дії, бездіяльність а також процесуальні документи виготовлені державним виконавцем можуть бути оскаржені до суду протягом 10 ти днів з моменту коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Посилання представника скаржника на поважність причини пропущення строку, а саме юридична не обізнаність та знаходження ОСОБА_1 на обстежені в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері в період з 20.02.2015 року по 27.02.2015 рік, про що свідчить довідка від 27.02.2015 року, суд вважає не обгрунтованим, оскільки надана довідка спростовується відповіддю на запит суду № 667/01-37/1 від 15.04.2015 року КЗ „ЧОПНД про те, що ОСОБА_1 з приводу консультацій та лікування до даного закладу не звертався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 383, 385, 387 ЦПК України, ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на рішення державних виконавців - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий О.І. Кончина