АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1730/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2015 року у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3, про знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и л а:

1 серпня 2014 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області (надалі Інспекція ДАБК) звернулась до суду з позовом про знесення самочинно побудованої прибудови. В його обґрунтування зазначила, що 18 травня 2013 року Інспекцією ДАБК, за неодноразовими скаргами ОСОБА_3 щодо порушень її прав та законних інтересів, провела перевірку дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування ОСОБА_1 За результатами проведеної перевірки встановлено, що останній самовільно, без права на виконання будівельних робіт, у 2013 році розпочав будівництво прибудови, розміром 5 х 8,40 м, до квартири АДРЕСА_1

21 травня 2013 року Інспекцією ДАБК було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 28 травня 2015 року визначений постановою штраф відповідач сплатив. Окрім того, було винесено припис про зупинення виконання будівельних робіт.

29 листопада 2013 року Інспекцією ДАБК проведено перевірку виконання ОСОБА_1

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Демінська А.А. Провадження № 22-ц/792/1730/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 6

вимог припису, якою встановлено, що вказаних вимог він не виконує та продовжує будівельні роботи. За результатами перевірки відносно відповідача було складено протокол № 01044.

4 грудня 2013 року винесено постанову та притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким діями ОСОБА_1 порушив норми містобудівного законодавства, що перешкоджає забезпеченню ефективного функціонування і розвитку в сфері архітектурної діяльності.

А тому, просив суд, зобов'язати ОСОБА_1 знести самочинно побудовану ним прибудову, розміром 5 х 8,40 м., до квартири АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року № 150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції», територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області ліквідована як юридична особа публічного права.

З 1 жовтня 2014 року функції та повноваження, покладені на Державні архітектурно-будівельні інспекції, перейшли до Державної архітектурно-будівельної інспекції України на підставі п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2015 року позов задоволено. Ухвалено знести самочинно прибудовану ОСОБА_1 прибудову до квартири АДРЕСА_1 розміром 5 х 8,40 м.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Рішення вважає таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права: судом неповно досліджені обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та впливають на законність та обґрунтованість рішення суду, а також з порушенням основоположних принципів цивільного законодавства - справедливості і розумності.

Не згідна із висновком суду про те, що ОСОБА_1 здійснив прибудову до квартири на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети і без отримання необхідних дозвільних документів. Суд першої інстанції не врахував, що останній розпочав будівельні роботи, отримавши попередню згоду власника землі - Чорноострівської селищної ради. Так, рішенням зазначеної ради № 33 від 30 травня 2013 року було погоджено будівництво добудови до житлового будинку за будівельним паспортом та запропоновано отримати необхідні дозвільні документи.

На думку апелянта, однією із основних підстав для ухвалення оскаржуваного рішення була постанова Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2015 року про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 про скасування постанови Інспекції ДАБК у Хмельницькій області № 808 від 4 грудня 2013 року.

Проте, суд не врахував, що припис Інспекції ДАБК у Хмельницькій області про зупинення виконання будівельних робіт від 21 травня 2013 року, за невиконання якого була винесена постанова № 808 від 4 грудня 2013 року, насправді був виконаний: будівельні роботи до 25 травня 2014 року були зупинені та розпочато роботу щодо оформлення дозвільних документів на вказану добудову.

Окрім того, зазначену постанову інспекції було оскаржено ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницькго району, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Рішення вважає законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Зазначає, що суд оцінив усі наявні докази по справі та дав їм належну правову оцінку.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що проведеним ним будівництвом будь-яких прав чи інтересів третьої особи ОСОБА_3 не порушив, оскільки добудова до житлового будинку не затіняє вікон будинку останньої та не перешкоджає проїзду чи проходу до нього.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 зазначили, що будівництво добудови до житлового будинку ОСОБА_1 проведено з порушенням будівельним норм та без отримання необхідних дозволів, а тому рішення суду першої інстанції про знесення самочинної прибудови, вважають законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції було встановлено та ці обставини оспорені не були, що 18 травня 2013 року Інспекцією ДАБК проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_1 самочинно, без права на виконання будівельних робіт протягом 2013 року розпочав будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1, розміром 5 м х 8.40 м, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено акт (а.с. 19).

21 травня 2013 року Інспекцією ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення та цього ж дня винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, вчинені щодо об'єктів II категорії складності) та накладення на нього штрафу у розмірі 6800 грн., а також винесено припис, яким зобов'язано останнього зупинити виконання будівельних робіт з будівництва прибудови до квартири АДРЕСА_1 до 21 травня 2014 року або до оформлення дозвільних документів на вказану прибудову (а.с. 14-19).

29 листопада 2013 року Інспекцією ДАБК проведено повторну перевірку щодо виконання ОСОБА_1 вимог припису від 21 травня 2013 року, за результатами якої встановлено, що останній вимог припису не виконав, про що складено акт (а.с. 25).

За результатами даної перевірки 29 листопада 2013 року Інспекцією складено протокол № 01044 та 4 грудня 2013 року винесено постанову та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) та накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с. 22, 23).

На вказану постанову було внесено подання прокурора Хмельницького району, яким він вимагав вжити заходів до усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли, шляхом скасування постанови від 4 грудня 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора інспекційного відділу № 1 Управління контролю за будівництвом по Центральному регіону Інспекції ДАБК у Хмельницькій області (а.с. 14, 15, справа № 686/21637/14-а, провадження № 2-а/686/236/15).

Відомості про реагування на подання в матеріалах наглядового провадження № 115-148-13 Прокуратури Хмельницького району, оглянутих судом в судовому засіданні, відсутні.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2015 року в позові ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК про визнання незаконною та скасування постанови № 808 від 4 грудня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником ? частини квартири АДРЕСА_1 що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданої 25 серпня 2015 року (а.с. 145). Іншими співвласниками квартири, кожен по ? частині, є: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Земельна ділянка, на якій розташований шестиквартирний житловий будинок в АДРЕСА_1, знаходиться у постійному користуванні відокремленого підрозділу Жмеринської дирекції залізничних перевезень «Південно-західної залізниці», що підтверджується даними довідки, виданої Чорноострівською сільською радою № 1323 від 18 грудня 2013 року, наявною у наглядовому провадженні № 115-148-13 Прокуратури Хмельницького району, та даними Державного акту на право постійного користування землею (а.с. 110, 111).

Ухвалюючи рішення про задоволення цивільного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснив прибудову до квартири на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, а також без отримання необхідних дозвільних документів.

Проте з таким висновком погодитись неможливо, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Згідно із ч. 7 вищезазначеної статті ЦК України в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З урахуванням змісту вище наведеної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та (або) якщо перебудова об'єкта є неможливою.

При цьому пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011, визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

У пункті 3 вказаного Положення зазначено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у тому числі здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань.

Таким чином, розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції, залишив поза увагою, що позивач, якого він, в порушення ст. 37 ЦПК України, своєю ухвалою не залучив до участі у справі у якості правонаступника, звернувся до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури та не перевірив, що відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року (№ 6-137цс14).

З урахуванням того, що судом першої інстанції було винесено рішення з порушенням встановленої статтею 15 ЦПК України компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, воно відповідно до ст. 310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3, про знесення самочинного будівництва закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова