АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого Кравець В.А.,

суддів Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «ТАС», третя особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 рокупредставник позивача звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 33 264 грн. 00 коп., a витрати за проведення експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ у розмірі 600 грн. 00 коп., a заборгованість за неналежне виконання зобов'язань по виплаті страхового відшкодування у розмірі 9875 грн. 13 коп. що складається з: пені за прострочення виплати страхового відшкодування: 5932,84 грн.; урахування індексу інфляції за період прострочення: 2794,00 грн.; 3% річних: 1148,29 грн. та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18.09.2011 року сталося ДТП, в результаті якого, мотоцикл позивача зазнав механічних пошкоджень. Проте, відповідач, як страховик по договору добровільного страхування, відмовляється виплатити страхове відшкодування.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що суд першої інстанції, взявши до уваги доводи сторони відповідача про виплату відшкодування Моторним (страховим) бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» фактично не дослідив обставини справи, здійснив розгляд справи не об'єктивно, упереджено та поверхнево, що суперечить вимогам ст. 214 ЦПК України.

Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» проти скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що подія пошкодження мотоцикла «ЯмахаTDM-900» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП є страховим випадком «повна конструктивна загибель», за яким сума страхового відшкодування дорівнює нулю.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 07 липня 2011 року між сторонами по справі укладено договір добровільного страхування транспортного засобу у заставі ДСТЗ/21 №А0227255, строк дії до 07.07.2012 року. Застрахований транспортний засіб - мотоцикл «Ямаха TDM-900», д.н.з. НОМЕР_1. Страхова сума, відповідно до п. 10 договору, склала 33600,00грн., страховий тариф 10,9%, страхова премія 3662,40грн. франшиза 1%. Згідно п. 10 договору страхова сума становить 33 600,00грн. Франшиза за випадком повна конструктивна загибель становить 5% від страхової суми, тобто 1 680,00грн. (а.с. 5-9).

18.09.2011 року сталося ДТП за участю застрахованого мотоцикла, який зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до п.1.6 висновку спеціаліста № 176/12 від 11.04.2012р., вартість матеріального збитку завданого власнику мотоцикла «Ямаха TDM-900» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП визначається як ринкова вартість транспортного засобу в розмірі 68 303,70грн., при цьому відновлення транспортного засобу недоцільне.

Згідно п.25.5 Договору якщо зазначені у пункті 25.1 Договору документи надані страховику не в повному обсязі, виплата страхового відшкодування не здійснюються до усунення цих недоліків.

Відповідно до п. 28.1.5 Договору підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є: несвоєчасне письмове повідомлення страхувальником у відповідності до п. 23.1.6. Договору про настання події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, без поважних на це причин або створення перешкод страховикові у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно п. 28.1.7 Договору підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є невиконання або неналежне виконання Страхувальником обов'язків, передбачених пунктами 22.2.4 та 22.2.5 Договору.

Несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків передбачено також пунктом 5 статті 26 Закону України «Про страхування», пунктом 5 статті 991 Цивільного кодексу України як підстава для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Договір є обов'язковим для виконання його сторонами. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконання його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, оскільки страхувальник ОСОБА_1 не надав страховику письмового повідомлення про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, не надав пояснень несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку та не надав документів зазначених у пунктах 25.1, 25.2.1, Договору, чим порушив вимоги пунктів 22.2.4, 23.1.6. 25.1 25.2.1 Договору, п.5 ч.1 ст. 989 ЦК України та п.5 ч.1 ст. 21 Закону України «Про страхування» що згідно п.5 ч.1 ст. 991 ЦК України, п.5 ч.1ст. 26 Закону України «Про страхування» пунктів 25.5, 28.1.5 28. 1.7 Договору страхування стало підставою до відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником при укладанні договору страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків.

Згідно п. 15.5 Договору страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування за договором при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 15.15 Договору знищення застрахованого ТЗ - ступінь пошкодження застрахованого ТЗ, при якому відновлення застрахованого до стану, у якому вони знаходилися до настання страхового випадку, є економічно недоцільним, а саме: якщо згідно з актом автотоварознавчого дослідження або калькуляцією СТО вартість відновлювального ремонту перевищує 70% дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку - повна конструктивна загибель.

Відповідно до п. 18.2.3. Договору у випадку знищення застрахованого ТЗ страхове відшкодування сплачується за вирахуванням франшизи, що встановлена статтею 8 Договору для випадку Повної конструктивної загибелі застрахованого ТЗ та вартості застрахованого ТЗ та ДО у пошкодженому стані.

Згідно п.26.3 Договору із суми страхового відшкодування завжди вираховується розмір збитків, заподіяних страхувальникові та відшкодованих страхувальникові особою, винною у заподіяні збитку, або за іншими договорами страхування.

Відповідно до п.п. «б» п.13.11.1.1 Правил страхування у випадку повної конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування розраховується в розмірі 100% страхової суми за договором за вирахуванням відповідної франшизи та вартості застрахованого ТЗ у пошкодженому стані.

Згідно п. 1.6 Висновку спеціаліста №176/12 від 11.04.2012 року вартість матеріального збитку завданого власнику мотоцикла «Yamaha», д/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП визначається як ринкова вартість транспортного засобу в розмірі 68 303,70 грн. при цьому відновлення транспортного засобу недоцільне.

Пунктом 10 Договору визначено, що страхова сума становить 33 600 грн. Отже, сума збитку перевищує страхову суму в 2,5 рази, тобто мотоцикл є знищеним та має місце страховий випадок - повна конструктивна загибель.

Згідно п.7.6 Договору франшиза за випадком повна конструктивна загибель становить 5% від страхової суми, тобто 1 680,00 грн.

Відповідно до Довідки від 27.03.2013 №187 Експертної компанії «Укравтоекспертиза» вартість транспортного засобу «Yamaha», д/н НОМЕР_1 в пошкодженому стані становить 20 110,00 грн.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2014р., позов ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення відшкодування задоволено, стягнуто 50 000 грн. за пошкоджений транспортний засіб «Ямаха TDM-900» д.н.з. НОМЕР_1.

Отже, згідно пунктів 7.6, 10, 15.5, 15.15, 18.2.3, 26.3 Договору страхування, п.п. «б» п. 13.11.1.1 Правил, ст. 9 Закону України «Про страхування» у випадку настання страхового випадку повна конструктивна загибель розмір страхового відшкодування розраховується таким чином: 33 600,00 -1 680,00 - 20 110,00- 50 000.00 = О, де 33 600 грн. - страхова сума згідно п.10 договору; 1680 грн. - франшиза за ризиком повна конструктивна загибель згідно п.7.6 договору; 20 110 грн. -вартість мотоцикла «Yamaha», д/н НОМЕР_1 в пошкодженому стані; 50 000 грн. - сума страхового відшкодування стягнута на користь позивача за рішенням суду.

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з аргументованою відмовою суду у задоволенні вимог ОСОБА_1, оскільки мотоцикл є фізично знищеним, а відповідач дотримався всіх умов договору добровільного страхування і підстави для стягнення заявленої позивачем суми страхового відшкодування - відсутні.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді