Провадження № 2-п/487/69/15
УХВАЛА

Іменем України

26.06.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про час та місце розгляду справи, оскільки тривалий час працює та проживає Литві, при цьому ОСОБА_4 достовірно знала про місце його проживання, але навмисно не повідомила про це суд, у звязку з чим відповідач не мав можливості прийняти участі в судовому розгляді справи. Крім того, про існування заочного рішення відповідачі дізналися лише в червні 2015 року із повідомлення про розгляд справи і інформації апеляційного суду Литви. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 добровільно щомісячно починаючи з 2012 року через установи банку сплачує аліменти на утримання своєї дочки на користь ОСОБА_4, що підтверджується копіями банківських документів. Також, при ухваленні рішення, суд не знав та не врахував його матеріального становища, розмір заробітної плати та стягнув аліменти у розмірі 6000 грн., що є для ОСОБА_1 занадто великою сумою.

В судове засідання сторони по справі не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 30,09.1997 року народження у розмірі 6000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з 23.11.2012 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили.

Представник відповідача ОСОБА_1 просив суд про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про час та місце розгляду справи, оскільки тривалий час працює та проживає Литві, при цьому ОСОБА_4 достовірно знала про місце його проживання, але навмисно не повідомила про це суд, у звязку з чим відповідач не мав можливості прийняти участі в судовому розгляді справи.

Крім того, про існування заочного рішення відповідачі дізналися лише червні 2015 року із повідомлення про розгляд справи і інформації апеляційного суду Литви. Також, зазначив, що ОСОБА_1 добровільно щомісячно, починаючи з 2012 року, через установи банку сплачує аліменти на утримання своєї дочки на користь ОСОБА_4, що підтверджується копіями банківських документів наданих до суду та при ухваленні рішення, суд не знав та не врахував його матеріального становища, розмір заробітної плати та стягнув аліменти у розмірі 6000 грн., що є для ОСОБА_1 занадто великою сумою.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засіданні та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає. Крім того підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і якщо б вони були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалене інше рішення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку, оскільки відповідач не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин, у зв'язку з тим, що працював та тимчасово проживав у Литві, а розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 призвело до порушення його прав та унеможливило надання ним доказів, пояснень, необхідних для повного, обєктивного та всебічного розгляду справи, а також зазначив докази, які можуть вплинути на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Заочне рішення від 29.01.2013 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Щербина