Справа № 369/8412/15-ц
Провадження № 4-с/369/87/15
УХВАЛА

Іменем України

11.09.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» про неправомірними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням суду було звернено стягнення на предмет застави автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, та видано виконавчий лист для примусового виконання рішення суду. Виконавчий лист предявлений до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області. Постановою державного виконавця було накладено арешт на автомобіль та заборону на відчуження будь-якого його майна. Вказав, що дана постанова прийнята з виходом за межі виконавчого листа. Він, як спадкоємець померлого ОСОБА_2 відповідає за боргові зобовязання лише в межах спадкового майна. Заборона на відчуження всього майна порушує його права. Також відповідно до постанови державного виконавця оголошено в розшук автомобіль, а витрати, повязані з його розшуком покладено на нього. Разом з тим вказав, що ним було повідомлено державного виконавця, що ще у вересні 2012 року заставний автомобіль був затриманий та переданий на зберігання на спеціальний майданчик, тобто фактично вибув з його володіння. У подальшому ніким автомобіль звідти не забирався. Тому неправомірне покладення на нього витрат порушує його права, оскільки автомобіль вибув з володіння та не переховується.

Просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 29 травня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 29 травня 2015 року про розшук майна боржника.

У судове засідання представник ОСОБА_1 не зявився. Подав суду заяву про розгляд скарги у відсутність їхнього представника.

У судове засідання державний виконавець відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» не зявилися. Про час та місце розгляду скарги повідомлялись. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

При розгляді скарги встановлено, що 27 червня 2008 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір.

18 лютого 2011 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації смерті в м. Києві.

З матеріалів спадкової справи №256 за 2011 рік до майна померлого ОСОБА_2 встановлено, що дружина померлого ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємцями майна померлого є його діти: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також встановлено, що свідоцтв про право на спадщину не видалось.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2014 в рахунок погашення заборгованості в розмірі 51 806,37 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, транспортний засіб Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, що належав на праві власності померлому ОСОБА_5, шляхом продажу на прилюдних торгах.

01 грудня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист за рішенням суду.

Ст. 32 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У ст.. 52 Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 17 січня 2015 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави.

З листа УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 30 квітня 2015 року вбачається, що автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2.

За ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 29 травня 2015 року накладено арешт на транспортний засіб: автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1

З огляду на те, що на виконанні перебуває виконавчий лист про звернення стягнення на заставне майно, накладення заборони на відчуження все майно ОСОБА_1 прийнято з порушенням вимог закону, прав скаржника як власника майна на вільне розпорядженням ним. Тому вимоги скарги в щодо скасування постанови від 29 травня 2015 року в частині п.2 щодо заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1, суд задовольняє.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Витрати органів внутрішніх справ, пов'язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 29 травня 2015 року оголошено розшук майна - автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28 вересня 2012 року та листа начальника ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва від 03 грудня 2012 року: автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1, був затриманий та доставлений на майданчик тимчасового зберігання автомобіля по вул. Нова, 11, та державним виконавцем винесено постанову та здійснено опис вищевказаного автомобіля.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права та свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, постанова про оголошення розшуку транспортного засобу є передчасною, так як державним виконавцем не перевірено наявність даного майна, тобто не вжито всіх заходів щодо зясування місцезнаходження майна. З огляду на наведене, дана постанова підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного та керуючись Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 №14, інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» про неправомірними та скасування постанов задоволити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління Київської області від 29 травня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині п.2, а саме заборони здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління Київської області від 29 травня 2015 року про розшук майна боржника.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії.

Суддя Н.С. Пінкевич