Справа № 500/5461/15-ц
Провадження № 2/500/2656/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Грубіян Л.І.
при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
представника третьої особи - ОСОБА_2,
прокурора - Кожухар Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, Ізмаїльська міжрайонна прокуратури Одеської області, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, Ізмаїльська міжрайонна прокуратури Одеської області, про позбавлення батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є тіткою ОСОБА_4, який проживає в її родині та знаходиться на її утриманні. Мати дитини - ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 29.04.2015 року визнана недієздатною та їй призначено опікуна. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про їх духовний і фізичний розвиток не цікавиться. Всі питання щодо виховання дитини позивачем вирішуються самостійно, без участі і підтримки відповідача. Також, звертає увагу на те, що за відповідач не сплачував аліменти на утримання сина тощо.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.
Представник третьої особи та прокурор не заперечували проти задоволення позову.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, а також пояснення свідка ОСОБА_6, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Так, у судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 09.10.2014 року.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 29.04.2015 року мати дитини - ОСОБА_5 визнано недієздатною та їй призначено опікуна.

Як вбачається з характеристики, наданої ЗОШ №2, бабуся ОСОБА_4 приділяє належну увагу вихованню та навчанню онука, батько дитини у шкільному житті сина участі не приймає, в школу не з'являвся.

Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області за вих.В-7/213 від 15.06.2015 року, батько дитини - ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, не сплачує.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації за вих.№Т-257-03-06 від 12.08.2015 року ОСОБА_3 визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за ними належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться здоров'ям сина, не створює умови для отримання ними освіти, а також не проявляє до них батьківської уваги та турботи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, Ізмаїльська міжрайонна прокуратури Одеської області, про позбавлення батьківських правє доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Керуючись ст.ст.141, 164, 165, 166 СК України, ст.ст.10, 11, 58-61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, Ізмаїльська міжрайонна прокуратури Одеської області, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні його неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення направити для відома відповідачу.

Рішення, як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача, що подається до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у справі, до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.І.Грубіян