АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря Окармус О.М.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Вказувала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі крім неї зареєстровані і проживають: її донька - ОСОБА_4, онука - ОСОБА_5 та колишній зять - ОСОБА_3

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 лютого 2015 року шлюб між її донькою та відповідачем розірвано.

Вважала, що відповідач ОСОБА_3 ніколи не був та не є членом її сім'ї, спільного господарства вони не ведуть.

Зазначала, що реєстрація місця проживання відповідача у належній їй на праві власності квартирі створює перешкоди для реалізації нею права на отримання житлової субсидії, крім того, відповідач постійно принижує її честь

та гідність, провокує сварки та створює нестерпні умови для проживання у квартирі їй та доньці, яка має намір створити нову сім'ю.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1340/15 головуючий у І-й інстанції Стоцька Л.А.

категорія:41/42 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Посилаючись на ці обставини, просила усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення відповідача.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Вважає, що не відповідає обставинам справи висновки суду про те, що відповідач є членом її сім'ї та вів з нею спільне господарство протягом тривалого часу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1

З довідки ПП "Житлосервіс" м. Чернівці від 1 липня 2015 року вбачається, що у вказаній квартирі з 24 жовтня 1995 року зареєстрований і проживає зять позивачки - відповідач ОСОБА_3 (а.с.7).

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 лютого 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 (донькою ОСОБА_1) та відповідачем.

За змістом ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу.

Таким чином, право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї власник житла має відповідно до ст.157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Такими заходами, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" є заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів житлово-будівельних кооперативів, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач як колишній член сім'ї позивачки не втратив право користування спірною квартирою, а належних і допустимих доказів на підтвердження фактів систематичного порушення відповідачем правил співжиття та вжиття щодо нього заходів попередження або громадського впливу позивачкою не надано суду.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: