Справа №488/6680/14-ц 08.04.2015 08.04.2015
Провадження №22-ц/784/939/15 Головуючий суду 1-й інстанції -Циганок В.Г.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду - Кутова Т.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання - Харитоновою І.В.,

за участю позивачки ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 лютого 2015 року за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що від шлюбу, з відповідачем має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає окремо та дитину не утримує, позивачка просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 лютого 2015 року позов задоволено частково. З відповідача щомісячно на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розподілено судові витрати. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В главі 15 Сімейного кодексу України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 181-184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопаду 2013 року, від даного шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5).

Дитина проживає з матір'ю - позивачем по справі і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до довідки ТОВ Нова Європейська Компанія від 28 січня 2015 року ОСОБА_4 працює на вказаному підприємстві на посаді змінний електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, де отримує регулярний дохід (а.с. 30).

Відповідач проживає в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_6 та матір'ю ОСОБА_7 (а.с. 24, 25).

Батько відповідача ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, отримує пенсію в розмірі 949 грн., потребує диспансерного нагляду у онколога та стаціонарного лікування (а.с. 37). Відповідно до даних медичних установ ОСОБА_6 проходив амбулаторне та стаціонарне лікування (а.с. 38-41).

Задовольняючи позовні вимоги частково суд вірно враховував склад сім'ї відповідача, стан здоров'я батька, потребу його в лікуванні, відсутність у батька можливості отримати належну матеріальну допомогу на лікування від своєї дружини, матері відповідача ОСОБА_8, оскільки вона працює на посаді молодшої медсестри у Міській лікарні № 3 та її середня заробітна плата складає 1620 грн. 35 коп. (а.с. 35). Така допомога не може бути надана і його донькою, тобто сестрою відповідача ОСОБА_9, яка є одинокою матір'ю та отримує державну допомогу в сумі 309 грн. 60 коп. (а.с. 43).

Позивачка, в даний час не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу на даний час в розмірі 860 грн. Крім цього, з її пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що за рішенням суду з відповідача на її користь також стягнуто аліменти на її утримання в розміру 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом розмір аліментів на дитину як 1/6 частина заробітку відповідача, яка враховуючи розмір середньої заробітної плати платника аліментів складає 1611 грн. 98 коп. - є обґрунтованим та таким, що забезпечує рівний баланс доходу всіх членів сім'ї сторін у справі.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно незадовільного матеріального стану позивачки, який складається з 860 грн. допомоги на дитину, не можуть вплинути на висновки суду. Оскільки, крім вказаної суми позивачка , як зазначено вище отримує від відповідача і на своє утримання 1/6 частину його заробітку. Мама позивачки, як член її сім'ї, хоча і є інвалідом третьої групи, потребує лікування, працює та отримує нарахований середній дохід в розмірі 2239 грн. 16 коп., що перевищує дохід членів сім'ї відповідача (а.с. 56, 58, 59).

Також посилання позивачки на те, що отримувана нею допомога на дитину не є постійною і призначена до 31 травня 2016 року, також не можна прийняти до уваги (а.с. 53). Так, відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Таким, чином в разі припинення отримання допомоги на дитину позивачкою, вона не позбавлена права на відповідне звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає. Таке, відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, є підставою для залишення рішення суду без змін.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити .

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді