Справа № 523/1597/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами, в яких зазначила, що вона на підстав договору дарування від 17.12.2014р. є власником квартири АДРЕСА_1. Після виселення з квартири попереднього власника ОСОБА_4, виявилося, що в однієї з кімнат проживає ОСОБА_3 , яка відмовляється виселятися з кімнати, чим перешкоджає їй у користуванні власністю. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просить усунути перешкоди у користуванні власністю з боку ОСОБА_3, шляхом її виселення з квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1заявлені позовні вимоги підтримували, просятьзадовольнити.

ОСОБА_3 не визнавши предявлені позовні вимоги предявила зустрічні позовні вимоги в яких зазначила, що ОСОБА_4 незаконно приватизував квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона включала в себе квартири №49, 50, які на час такої приватизації перебували у користуванні у інших осіб. Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 12.03.1996р. було частково визнане недійсним свідоцтво про право власності на житло, отримане ОСОБА_4, в частині приватизації ним квартир №49, 50. В наступному квартира №50 розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР № 577р. від 30.09.2011р. була передана їй у користування під підсобне приміщення без права реєстрації, та до цього часу перебуває у її користуванні. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 вважає, щоПрисяжнюк М.О. не мав право дарувати ОСОБА_2 квартиру, частина якої йому не належить. Вважаючи, що наявний договір дарування порушує її права користування квартирою №50, ОСОБА_3 просить визнати недійсним договір дарування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 предявлений зустрічний позов підтримали.

ОСОБА_2, її представник посилаючись на те, що рішення Ленінського районного суду м. Одеси від 12.03.1996р. не було виконане, реєстрація права власності ОСОБА_4 на квартиру №48, до складу якої також входили квартири №49-50, не скасована, вважають, що ОСОБА_4 мав право відчужувати спірну квартиру. Посилаючись на зазначені обставини просять відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_4 предявлені зустрічні позовні вимоги визнав в повному обсязі та зазначив, що він знав, що свідоцтво про право власності на житло було визнано за рішення суду недійсним в частині квартир №№49,50, проте, він не встиг переоформити документи на квартиру.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали даної цивільної справи, та цивільної справи №2-114/1996р., встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Згідно ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Частина 1 ст. 718 того ж Кодексу визначає, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Тобто, право на передачу речі в дарунок належить її власникові.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації №61124 від 25.07.1995р. управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради 25.07.1995р. було видане свідоцтво про право власності на житло, яким було передано в порядку приватизації у власність ОСОБА_4 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 (колишня Московська), в м. Одесі, загальною площею 58,2 кв.м., жилою площею 37,8 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 12.03.1996р., (справа№2-114/1996р.) яке набуло законної сили та на час розгляду даної справи є чинним, за позовними вимогами ОСОБА_6 було визнане недійсним зазначене вище свідоцтво про право власності на житло в частині приватизації квартир №№49,50 в будинку №100, по вулиці Чорноморського козацтва в м. Одесі. Ухвалюючи дане рішення суд виходив з того, що ОСОБА_4 мав право на приватизацію лише квартири №48, яка складається з однієї кімнати площею 18,8 кв.м., інша квартира №50 (площею 19,0 кв.м.) перебувала у користуванні ОСОБА_6, як підсобне приміщення.

На виконання рішення суду, розпорядженням управління ЖКГ Одеської міської ради № 259 від 06.12.1996р. були внесені зміни до розпорядження органу приватизації № 61124 від 25.07.1995р. і свідоцтво про право власності №9-1788 від 25.07.1995р. про передачу у власність ОСОБА_4 кв. №48 в частині зазначення загальної площі, а саме замість «проживаючому в 2-х кімнатній квартирі загальною площею 58,2 кв.м., поновленою вартістю 1018500крб.» визнано недійсним, із внесенням змін, а саме «проживаючому в однокімнатній квартирі, загальною площею 18,8кв.м. поновленою вартістю 329000крб.».

Після смерті ОСОБА_6, розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №577р. від 30.09.2011р. аварійна квартира № 50 була передана ОСОБА_3 під підсобне приміщення без права реєстрації. З того час, та по даний час ОСОБА_3 користується квартирою №50.

На підставі рішення виконкому Ленінського району м. Одеси №182/ІІ від 08.08.1996р.АДРЕСА_3, по вулиці Чорноморського козацтва, в м. Одесі була передана у користування ОСОБА_4 під підсобне приміщення.

Знаючи про те, що свідоцтва про право власності на житло було за рішенням суду визнане недійсним, квартира №50 перебувала у користуванні ОСОБА_3, а квартира № 49 перебувала у користуванні ОСОБА_7, останній 17.12.2014р. за нотаріально посвідченим договором дарування (приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_8І.) подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4,до складу якої входили квартири №№49,50. Слід зазначити, що квартира №49, 50 є аварійними, які у відповідність до ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації. Отже, ОСОБА_4 за договором дарування була відчужена квартира, до складу якої входили аварійні квартири, які перебували у користуванні, та, відтак нотаріально посвідчений договір дарування квартири №48, загальною площею 58,2 кв.м. є недійсним з підстав передбачених ч.1 ст. 215, ст.ст.717,718 ЦК України, тобто, є такий, що був укладений особою, яка не набула право власності на відчужене майно.

Заперечення ОСОБА_2 та її представника суд до уваги не приймає та вважає їх безпідставними, так як не скасування реєстрації права власності ОСОБА_4 на квартиру №48, загальною площею 58,2 кв.м. не може бути прийнято судом, як підстава правомірності укладеного договору дарування. Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на проведення оплати за користування квартирою №48 в тому числі і квартир №№49,50. Інші заперечення не ґрунтуються на законі та не спростовують доводи викладені у позовній заяві ОСОБА_3

Задоволення зустрічних позовних вимог повністю виключає можливість задоволення первісних позовних вимог предявлених ОСОБА_2

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,88,209,212, 214,215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення - відмовити у повному обсязі.

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування від 17.12.2014р. квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округуТрубачовою Г.І., реєстровий номер 393.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовій збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя