АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2003/11 Номер провадження 22-ц/786/2177/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченко О.О.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» про захист прав споживача на належну якість страхових послуг, захист майнового інтересу страхувальника шляхом примусового виконання обов'язку страховика в натурі, стягнення страхового відшкодування і пені.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував, що 10 березня 2010 року між ним та ВАТ «НАСК «Оранта» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, за яким застрахованим транспортним засобом є належний йому автомобіль «Skoda Octavia Tour», державний номер ВІ 5470 АК.

Під час дії договору, 18 грудня 2010 року стався страховий випадок і станом на 22 лютого 2011 року відповідачу було надано всі документи, необхідні для підтвердження факту настання, причин, обставин і наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків. Вважає, що на виконання умов договору страхування не пізніше 31 березня 2011 року відповідач повинен був сплатити страхове відшкодування вигодонабувачу - АКБ «Правекс-Банк», проте свого зобов'язання належним чином не виконав.

В грудні 2011 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, діючий в його інтересах, доповнив позов вимогою про стягнення з відповідача пені за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування, посилаючись на те, що відповідач не сплатив страхове відшкодування, чим порушив зобов'язання і допустив прострочення. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування відповідач повинен сплатити позивачеві пеню за кожен день затримки у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхового відшкодування, починаючи з 1 квітня 2011 року і по день фактичної виплати страхового відшкодування або по день ухвалення рішення у даній справі - у разі, якщо до цього таку виплату не буде здійснено (т. 3 а.с. 1-5).

У липні 2013 року ОСОБА_2 збільшив розмір позовних вимог у справі, визначивши суму страхового відшкодування виходячи з оцінки збитку, наданої відповідачем - 34 702,30 грн. та відповідно розмір пені, яка розрахована від суми збитку станом на 17 липня 2013 року - 5879,91 грн. (т. 5 а.с. 110, 111).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року, описку у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 02 жовтня 2013 року, вирішено питання щодо розподілу судових витрат і стягнуто з ВАТ СК «Оранта» на користь позивача 2 500 грн. витрат на правову допомогу.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, сторони подали на них апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ставилось питання про скасування рішень місцевого суду з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Представник НАСК «Оранта» оскаржив додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року, яке просив скасувати.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2013 року, описку у якому виправлено ухвалою цього суду від 29 січня 2014 року, рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь вигодонабувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» 34702,30 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 10 березня 2010 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвали Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року та 09 серпня 2013 року, а також додаткове рішення цього суду від 09 серпня 2013 року та ухвалу від 02 жовтня 2013 року залишено без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2013 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат і стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 1 569,10 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення апеляційного суду від 04 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Київського районного суду м. Полтава від 17 липня 2013 року в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо стягнення пені за невиплату страхового відшкодування (т. 5 а.с. 148-161), заслухавши пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що 10 березня 2010 року між ВАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) серії УБ № 663932, вигодонабувачем за яким є АКБ «Правекс-Банк». Строк дії договору з 11 березня 2010 року по 10 березня 2011 року.

18 грудня 2010 року (в період дії договору страхування) стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю «Skoda Оctavia Tour», державний номер ВІ 5470 АК, під керуванням водія ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст. 988, 990, 992, 611 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування за заявою страхувальника і страхового акта у передбачений договором строк.

У разі несплати страховиком страхувальникові страхової виплати (страхового відшкодування), страховик несе майнову відповідальність шляхом сплати страхувальникові неустойки (штрафу, пені) в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

20 грудня 2010 року - у встановлений п. 2.10.2. договору термін ОСОБА_2 подав страховику письмову заяву про виплату страхового відшкодування, розмір якого склав 34 702,30 грн.

Відповідно до п.п. 2.9.4.2., 2.9.4.3. договору сторін протягом 2 (двох) робочих днів з моменту отримання письмової заяви страхувальника про страхову виплату страховик зобов'язаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування та після складання страхового акту, провести виплату страхового відшкодування в терміни, встановлені п. 2.11.4. та п. 2.11.5 цього договору. При несвоєчасній виплаті страхового відшкодування страховик сплачує пеню за кожний день затримки у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхової виплати, належної до сплати.

За умовами п.п. 2.11.4., 2.11.5. Договору добровільного страхування транспортного засобу протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту настання, причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків страховик повинен скласти страховий акт із визначенням розміру страхового відшкодування і в строк до 15 (п'ятнадцяти) робочих днів після складання страхового акту здійснити страхову виплату.

Страховик має право відстрочити прийняття рішення щодо визнання випадку страховим та розміру страхового відшкодування у випадку, коли неповністю з'ясовано обставини страхового випадку та розмір збитків - до з'ясування таких обставин, але в будь-якому разі на термін, що не перевищує шести місяців з дня подання заяви про страхову виплату; обставини страхового випадку перебувають на розгляді суду - до одержання страховиком рішення суду, що набрало законної сили; за фактом ДТП або викрадення проводиться досудове слідство або порушено кримінальну справу - до припинення (зупинення) досудового слідства або винесення вироку суду в кримінальній справі й надання страховику відповідних документів.

Як вбачається з матеріалів страхової справи № 24714 за договором добровільного страхування транспортного засобу № УБ 663932 від 10.03.2010 р., копію постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 1 КК України по факту ДТП, що сталася 18 грудня 2010 року за участю застрахованого автомобілю позивача, було отримано страховиком - НАСК «Оранта» 10 червня 2011 року.

Отже, впродовж 10 робочих днів після одержання копії постанови суду, відповідно до умов п.п. 2.11.2., 2.11.4., 2.11.5. договору добровільного страхування транспортного засобу відповідач повинен був скласти страховий акт, визначити розмір страхового відшкодування та протягом 15 робочих днів після цього, тобто до 19 липня 2011 року включно здійснити страхову виплату, що ним зроблено не було.

Правовим наслідком порушення зобов'язання відповідачем є сплата неустойки - пені у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхової виплати - 34 702,30 грн. за кожний день прострочення, що склала: з 20.07.2011 року, виходячи із ставки 7,75% річних - 7,37 грн. за день, з 23.03.2012 року за ставкою 7,5% річних - 7,13 грн. за день, з 10.06.2013 року за ставкою 7,0% річних - 6,66 грн. за день, з 13.08.2013 року за ставкою 6,5% річних - 6,18 грн. за день, з 15.04.2014 року за ставкою 9,5% річних - 9,03 грн. за день, з 17.07.2014 року за ставкою 12,5% річних - 11,88 грн. за день.

Згідно платіжного доручення № 63976 від 06.11.2014 р. сума страхового відшкодування - 34702,30 грн. перерахована ВАТ НАСК «Оранта» на користь вигодонабувача - ПАТ «Правекс-Банк» 06 листопада 2014 року.

Доказів відсутності своєї вини у порушенні зобов'язання відповідачем надано не було і відповідних обставин суду не доведено. Посилання представника відповідача на відсутність у НАСК «Оранта» всіх необхідних документів для складення страхового акту та здійснення страхового відшкодування спростовуються матеріалами справи та оцінюються колегією суддів критично. Не є такими, що заслуговують на увагу суду, також і доводи представника відповідача щодо відсутності заяви ОСОБА_2 про страхову виплату за договором добровільного страхування транспортного засобу, що не відповідає фактичним обставинам справи. Як вбачається із заяви ОСОБА_2 реєстраційний № 24714 від 20 грудня 2010 року, страхувальником було вказано тип договору - КАСКО, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору № УБ 663932 від 10 березня 2010 року.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування транспортного засобу серія УБ № 663932 від 10 березня 2010 року є АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк», на користь якого за рішенням суду стягнуте страхове відшкодування за страховим випадком, що стався 18 грудня 2010 року, у розмірі 34 702,30 грн., колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та постановлення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь вигодонабувача - Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» 3184 грн. пені.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: /підписи/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко