АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ПАТ «Універсал Банк»

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2014 р.

в справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11 березня 2014 р. відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» просить це рішення скасувати і постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, згідно умов кредитного договору № 06/2638к-07 від 06 серпня 2007 р., укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, ОСОБА_1 отримав у банку кредит в сумі 14 000,00 грн. строком до 06.08.2010 р. зі сплатою 33,00 % річних за користування кредитом.

26 вересня 2007 р. між вказаними сторонами була укладена додаткова угода до кредитного договору № 06/2638к-07 від 06.08.2007 р.

Згідно додаткової угоди п.1.1. викладено в наступні редакції : за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: сума кредиту - 21 000,00 грн.; термін кредиту - 36 місяців; графік погашення - щомісячно рівними частинами; дата погашення кредиту - 05 серпня 2010 року; процентна ставка - 33,0 % річних (а.с.11).

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 06/2638дп-07 від 26 вересня 2007 р. (а.с.19).

Згідно п.п.4, 5 договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх, боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом також встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тобто, в порядку, передбаченому кредитним договором, перерахував на рахунок позичальника кредитні кошти в сумі 21 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 18).

Проте, позичальник (відповідач ОСОБА_1.) своїх зобов»язань за кредитним договором не виконав, чим допустив заборгованість, яка станом на 29.08.2012 р. становить 245 322,01 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п.6.1.4. кредитного договору дає право позивачу для примусового стягнення всієї заборгованості за даним договором.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування строків позовної давності до всіх нарахувань позивача, що перевищують строки позовної давності, посилаючись на ст.ст. 256 - 258 ЦК України.

Згідно постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2013 р. у справі №6 - 116 цс 13, - перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 порушив свої зобов'язання за кредитним договором, а саме: припиненням ним з 28.09.2007 р. передбачених договором виплат з погашення чергового платежу за кредитом та відсоткам.

З матеріалів справи також вбачається, що 03.06.2009 р. банк відправив Відповідачу ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій зазначено, що станом на 02.06.2009 р. заборгованість перед банком складає 21 481,45 грн. Банк вимагав якнайшвидше виконати свої зобов'язання за договором кредиту, та наполягав на негайному погашенні заборгованості (а.с. 24).

Згідно п.7.1.3. кредитного договору при настанні випадків передбачених п.п.10.3.1. - 10.3.4, 10.4. даного договору, банк має право достроково стягнути заборгованість в повному обсязі за рахунок заставного майна та/або інших видів забезпечення, що передані в якості забезпечення виконання зобов'язаннь по даному договору.

Згідно п.10.4. кредитного договору, у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком більше 10-ти календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги банку в термін встановлений у повідомленні, дата погашення кредиту, вказана в п.1.1. Договору, вважається такою, що настала на наступний день після дати зазначеної в повідомленні. В цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному об'ємі, проценти та інші платежі передбачені даним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2009 р. досудова вимога отримана відповідачем ОСОБА_1, що підтверджується зворотнім повідомлення про вручення (а.с.25).

Таким чином, суд правильно вважав, що строк повернення суми кредиту настав 21.06.2009 р.

Відповідач отримав вищевказану вимогу та не виконав її, внаслідок чого, право позивача на дострокове стягнення всієї суми кредиту в розмірі 21 481,45 грн. було порушене відповідачем ОСОБА_1, про що кредитор знав, однак, до суду в межах строків позовної давності не звернувся, що є підставою для відмови у позові на підставі ч. 4 ст. 267, ст. 266 ЦК України.

Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у справі.

Згідно ч.4. ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Кредитор відправив відповідачу ОСОБА_1 досудову вимогу від 03.06.2009 р., в якій вимагав негайне погашення заборгованості, в тому числі й повного повернення всієї суми кредиту, які не були виконані цим відповідачем.

Таким чином, в зв'язку із тим, що право кредитора на стягнення всієї суми кредиту було порушене відповідачем з 21.06.2009 р., то перебіг строку позовної давності почався з 21.06.2009 р. та закінчився 21.06.2012 р.

Оскільки, позовна заява подана позивачем 20.12.2012 р., а строк позовної давності за основним зобов'язанням сплинув 21.06.2012 р., тому, суд правильно дійшов висновку щодо визначення позовної давністі щодо стягнення кредиту, відсотків та пені.

Також суд правильно вважав, що у зв»язку із пропуском строку позовної давності мають бути припинені і зобов'язання поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 26.09.2007 р.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргупредставника ПАТ «Універсал Банк» - відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2014 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :