Справа № 371/2264/14 Головуючий у І інстанції Пархоменко В.М.
Провадження № 22-ц/780/1885/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 28.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області, реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області про визнання недійсними рішення сільської ради, свідоцтв про право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, наслідком розгляду якої стало ухвалення Апеляційним судом Київської області 26 травня 2015 року рішення про задоволення позову.

Апеляційним судом визнано незаконним рішення Ємчиської сільської ради № 165-20-У1 від 5 квітня 2013 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,4280 га, що знаходиться по вул. Чубаря, 36 в с. Ємчиха Миронівського району Київської області.

Визнано недійсними та скасовано державну реєстрацію свідоцтва № 8781974 про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0001, та свідоцтва № 8782995 про право власності на земельну ділянку площею 0,178 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:005:0002, виданих 2 вересня 2013 року Реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області на імя ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 вересня 2015 року представник позивача звернувся до апеляційного суду із заявою про розяснення рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 та 18 серпня 2015 року ОСОБА_2 зверталася до Реєстраційної служби Миронівського РУЮ Київської області з письмовими заявами про скасування державної реєстрації речових прав відповідача на вищевказані земельні ділянки, однак рішеннями державного реєстратора ОСОБА_4 за № 23727658 і № 23744525 було відмовлено у внесенні відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник повинен надати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, яке набрало законної сили.

Заявник вважає, що відмова у скасуванні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є неправомірною, оскільки документи, подані позивачем, відповідають усім вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року є достатньою підставою для скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на нерухоме майно.

Враховуючи, що рішення суду є таким, що не зрозуміло державному реєстратору, представник позивача просив його розяснити, а саме вказати порядок і спосіб його виконання у частині, що стосується визнання недійсними та скасування державної реєстрації свідоцтв № 8781974 та № 8782995 про право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 № «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначала про те, що оспорюваним рішенням ради відповідачу передана у власність частина належної їй на праві власності земельної ділянки, на якій розташовані житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що порушує її право власності на нерухоме майно, тому просила визнати незаконним рішення Ємчиської сільської ради № 165-20-УІ від 5 квітня 2013 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки та визнати недійсними і скасувати державну реєстрацію свідоцтв право власності на земельні ділянки № 8781974 та № 8782995.

Зі змісту резолютивної частини рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року вбачається, що заявлені вимоги задоволено в повному обсязі, а також вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому в резолютивній частині рішення зазначено висновки апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції та по суті позовних вимог, строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Також зміст рішення суду відповідає вимогам ст. 316 ЦПК України, в мотивувальній частині рішення чітко зазначені мотиви скасування рішення суду першої інстанції, обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначені, відповідно до них правовідносини, вказані норми чинного законодавства із зазначенням назви закону, статтей і їх частин, якими керувався суд при вирішенні справи.

Судом встановлено, що 17 та 18 серпня 2015 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Миронівського РУЮ Київської області з письмовими заявами про скасування державної реєстрації речових прав відповідача на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0001, та земельну ділянку площею 0,178 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:005:0002.

Рішеннями державного реєстратора ОСОБА_4 за № 23727658 і № 23744525 позивачу відмовлено у внесеннівідповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв'язку з тим, що згідно Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5, позивачем не надано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Так, особливості державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу ч. 1 ст. 4 вищезазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3502/5.

Відповідно до п. 2.6 вищезазначеного Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно п. 2.14 вищезазначеного Порядку державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав, зокрема, у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав; подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства; запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Враховуючи наведене, прийняті державним реєстратором рішення № 23727658 і № 23744525 не можуть бути підставою для розяснення ухваленого рішення у справі з огляду на те, що позивачем не було подано документів, які необхідні для внесення записів про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме відповідного рішення суду, яким скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності відповідача на зазначені земельні ділянки, що набрало законної сили, як передбачено ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5, оскільки згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року не досліджувалось та не вирішувалось питання правомірності (протиправності) рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 221, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: