Справа № 567/547/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Марченко І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що перебуває з відповідачем в шлюбі і в шлюбі в них народились дві дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що відповідач ухиляється від належного утримання своїх дітей.

Відповідач позов визнав частково, однак просить зменшити розмір аліментів, обґрунтовуючи це відсутністю роботи.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 500 грн. в місяць на кожну дитину, а загалом в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач належним чином не утримує своїх дітей, хоча зобов`язаний це робити.

Зазначила, що з 2012 року проживає окремо від відповідача і діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а того забезпечення, яке надає відповідач недостатньо для утримання дітей. Пояснила, що діти мають добрий стан здоров`я, а вона хворіє у зв'язку з чим отримує пенсію, розмір якої становить 950 грн. на місяць. Зазначила, що роботи немає, дохід отримує від земельної ділянки.

Пояснила, що відповідач неофіційно займається відеозйомками, у зв'язку з чим має професійну апаратуру та його дохід становить не менше 4000 грн. на місяць.

Пояснила, що протягом часу їх роздільного проживання відповідач коштів на утримання дітей не надавав, а іноді купував дітям одяг і, зокрема, востаннє в березні 2015 року він купив для сина куртку вартістю 280 грн. Зазначила, що відповідач іноді надавав продукти харчування і зокрема в січні 2015 року надав 3 кг. крупи та в лютому 2015 року надав пляшку олії.

Підтвердила, що протягом 2015 року тричі перебувала на стаціонарному лікуванні і термін лікування становив по 14 днів та в зазначений час діти перебували у відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та підтвердив обставини, викладені позивачкою, в частині перебування в шлюбі та народження в шлюбі з позивачкою двох дітей. Зазначив, що на даний час шлюб з позивачкою розірваний.

Пояснив, що на непрофесійному рівні займається відеозйомкою і його дохід становить біля 2000 грн. на місяць. Підтвердив, що має мінливий заробіток.

Зазначив, що несе витрати на утримання дітей і зокрема купує для них одяг, продукти харчування, лікування, дозвілля, але письмових доказів цього надати не може.

Пояснив, що завжди турбувався про своїх дітей і надалі буде про них турбуватися та вважає, що позивачка нераціонально використовує кошти на утримання дітей.

У зв'язку з цим зазначив, що на даний час немає можливості сплачувати в рахунок аліментів більше 600 грн. в місяць.

Пояснив, що має добрий стан здоров'я, а позивачка є інвалідом 3 групи. Інших утриманців немає.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні з пояснень сторін, свідоцтва про одруження, свідоцтв про народження дітей встановлено, що сторони по справі мають малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З пояснень сторін встановлено, що на даний час відповідач з позивачкою та дітьми не проживає.

В суді встановлено, що малолітній ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_3 проживають разом з позивачкою, навчаються в Вельбівненській ЗОШ.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідачем не надано належних доказів його участі в утриманні дітей, а визнані позивачем суми, які надані відповідачем в якості аліментів не вказують на належне утримання дітей, то суд вважає, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей.

Відповідно до ст.. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дітей, ОСОБА_2 на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити, а отже з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти. При цьому суд враховує те, що позивач є непрацездатною, а відповідач є працездатними та інших утриманців вони не мають.

З пояснень учасників процесу встановлено, що ОСОБА_2 має нерегулярні заробітки.

Запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на одну дитину є більшим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, суд вважає, що розмір стягнення аліментів в сумі по 500 грн. на кожну дитину буде надто обтяжливим для відповідача, який немає постійного місця роботи.

При вирішенні спору судом береться до уваги відсутність у сторін по справі інших утриманців, добрий стан здоров'я дітей та відповідача, непрацездатний стан позивачки.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідач немає інвалідності, по стану здоров`я має можливість працювати, а його позиція в судовому засіданні про те, що матеріальну допомогу на дітей він може надавати по можливості не відповідає інтересам дітей, які потребують утримання, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі по 400 грн. щомісяця на кожну дитину.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 22 травня 2015 року, а тому за правилами ст.. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі ст.. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.. 10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 22 травня 2015 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5