АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/4360/14 Головуючий 1 інстанції Жорняк О.М.
Справа № 619/6246/14-ц Доповідач Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

При секретарі: - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду Харківської області з позовом до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 6000 гривень.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 посилалася на те,що між нею та відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір позики відповідно до якого вона передала йому грошові кошти в розмірі 6000 гривен.

Договором позики не встановлений строк повернення коштів, в зв'язку з чим, 19.07.2014 року відповідачу була направлена вимога про повернення позики у сумі 6000 гривен.

Вимога була отримана відповідачем 22.07.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем зобов'язання не виконане у повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з заявою про захист своїх інтересів.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_5 свої позовні вимоги підтримала та просила, суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_5 в період з 2008 року по 2013 року працювала в якості реалізатора у належному йому магазині продовольчих товарів.

На протязі часу її роботи він постійно давав їй гроші в борг. Надана позивачем розписка була написана ним у 2011 році після того, як ОСОБА_5 повернула йому борг в розмірі 6000 гривен. Після її звільнення вона залишилася йому винна 40000 гривен, які стягуються в судовому порядку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2015 року в позові ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що судом неповно зясовані всі обставини по справі, та сама розписка вже є доказом того, що відповідач отримав від неї у борг 6000 грн.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_6 з позовом про стягнення з нього 6000 грн. В обґрунтування своїх вимог вона посилалася на те, що між нею та ОСОБА_6 було укладено договір позики. Факт укладення договору позики, на її думку, підтверджується розпискою, копію якої вона надала суду.

У відповідності до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Надана позивачем розписка не містить ознак договору позики та підтверджень того, зазначену в розписці суму відповідач отримав у ОСОБА_5 в борг.

Крім того в засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 пояснила, що надана нею розписка була складена під час повернення нею ОСОБА_6 частини грошових коштів, які вона раніше отримувала від відповідача. ОСОБА_8 не заперечувала, що мала перед відповідачам борг в розмірі 40000 грн. Зазначена сума була стягнута з неї на користь ОСОБА_6 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31.03.2014 року.

Встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Дергачівського районного управління юстиції від 20.05.2014 року було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного судового рішення.

Крім того в апеляційному суду позивачка фактично визнала, що зазначені у розписці кошти відповідач у неї в борг не отримував. Вона предявила позов оскілки при зверненні до неї з позовом про стягнення боргу в розмірі 40000 грн. ОСОБА_6 не врахував, що згідно наданої нею розписки вона повернула йому таку суму.

Договір позики вважається основною підставою виникнення позикових відносин. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Фактично позивачка визнала, що договору позико про отримання відповідачем 6000 грн. вона з відповідачем не укладала.

У відповідності до ч.1 ст 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Надана розписка не містить особистого підпису. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначеним вимогам закону надана позивачем розписка не відповідає. Крім того з тексту розписки не вбачається, що мало місце передача грошових коштів від позивача відповідачу.

Суд першої інстанції дав належну оцінку наданим сторонами доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено укладення договору позики і отримання відповідачем в борг зазначеної позивачем суми.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді