ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5579/14-ц
Провадження № 2/362/392/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах: Головного управління Держземагенства у Київській області, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Садівницьке товариство "Юпітер" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у придатний для використання стан та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник Васильківського міжрайонного прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах Головного управління Держземагенства у Київській області, ОСОБА_1, з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зобовязати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку ( землі загального користування) площею 0,0189 га, яка розташована на території СТ «Юпітер» ОСОБА_3 сільської ради Васильківського району Київської області; зобовязати ОСОБА_2 за власний рахунок привести земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом демонтажу паркану, який є загальною огорожею земельної ділянки з кадастровим номером :08:006:0126; зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні суміжною земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії № 012039 від 22.07.1998 року.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 399707 від 17.08.2010 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0557 (кадастровий номер :08:006:0126) для ведення садівництва, яка розташована в садівницькому товаристві «Юпітер» на території ОСОБА_3 сільської ради. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № -12039 від 22.07.1998 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,082 га (кадастровий номер :08:006:0215) для ведення садівництва, яка розташована в садівницькому товаристві «Юпітер» на території ОСОБА_3 сільської ради.

Однак в ході перевірки, проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Київській області установлено, що ОСОБА_2 самовільно використовує землі загального користування, які є суміжними із земельною ділянкою належною ОСОБА_1 Також вказані землі загального користування обнесені парканом, який є загальною огорожею земельної ділянки, належної відповідачу.

Факт самовільного заняття земель загального користування підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Київській області № 130/158 від 08.07.2014 року. 02.09.2014 року інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КпАП України та ст. 211 ЗК України за самовільне зайняття земельної ділянки і порушення ст.ст. 125,126 ЗК України та постановою від 15.09.2014 року на відповідача накладено штрафу розмірі 492,00 гривень. Того ж дня державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Київській області ОСОБА_2 було винесено припис про усунення порушень вимог земельного законодавства, однак, з пояснень позивача, відповідач вимоги припису ігнорує.

Заступник Васильківського міжрайонного прокурора Київської області, посилаючись на те, що у відповідача відсутні документи, що підтверджують право користування землями загального користування, його діями грубо порушуються права ОСОБА_1 щодо вільного доступу до належної йому земельної ділянки, що є порушенням прав останнього як власника, просив суд зобовязати відповідача усунути ці порушенням за рішенням суду.

Прокурор Васильківської міжрайпрокуратури Київської області ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили суд їх задовольнити, з підстав, викладених в ньому.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позову, пояснивши, що ОСОБА_5 в 1988 році отримала земельну ділянку від Заводу «Рада» по генеральному плану 6 соток (ділянка № 55) для ведення садівництва та будівництва будинку в садовому товаристві «Юпітер». Державний акт було видано на дві ділянки, проте документ був оформлений з помилкою щодо зазначення площі ділянок. Цією ділянкою вона користувалась 26 років, побудувала на ній будинок, сарай, теплицю, а в 2007 році все це подарувала своєму сину ОСОБА_2 Згідно генерального плану дорога на ділянці № 55 не планувалась, в тому числі і зараз не існує. В свою чергу, ОСОБА_1 була виділена ділянка № 56 площею 6 соток, проте він самовільно зайняв ще 2 сотки 20 см., та ввівши СТ «Юпітер» в оману приватизував 8,20 соток. Крім того, з пояснень позивача вбачається, що в 2012 році ОСОБА_1 зробив заміри їхньої ділянки, додав до генерального плану собі заїзд між ділянками № 55 «а» та № 55, звернувся до землевпорядників, де його креслення були занесені до загальної документації по СТ Юпітер», але з генеральним планом вони не співпадають.

Представники відповідача, посилаючись на те, позивач не довів суду, які саме конституційні права порушуються відповідачем, які саме охоронювані інтереси порушує відповідач зокрема щодо ОСОБА_1, а отже доводи, на його думку, є надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Садівницького товариства "Юпітер"в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 399707, виданого 16.04.2010 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки (кадастровий номер: :08:006:0126) площею 0,0557 га, що розташована в садівницькому товаристві «Юпітер» на території ОСОБА_3 сільської ради, Васильківського району Київської області, цільове призначення для ведення садівництва (а.с.8).

У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 012039, виданого 22.07.1998 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,082 га, що розташована в на території ОСОБА_3 сільської ради, Васильківського району Київської області, цільове призначення для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Юпітер» (а.с.9).

У відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер: :08:006:0215.

В судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 23.09.2011 року ОСОБА_1 передав безоплатно ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,082 га, розташовану на території сільської ради Васильківського району Київської області (кадастровий номер :08:006:0215), яка належить дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 012039, виданого ОСОБА_3 Народних депутатів Васильківського району Київської області 22 липня 1998 року, на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ОСОБА_3 народних депутатів від 29.04.1998 року за № 21, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 805 (а.с.187).

Про перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:006:0215 від ОСОБА_1 до ОСОБА_8 на підставі вищевказаного договору дарування державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було зроблено відповідну відмутку на державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 012039 (а.с.188).

Таким чином, власником земельної ділянки площею 0,082 (кадастровий номер: :08:006:0215), яка є суміжною з земельною ділянкою кадастровий номер: :08:006:0126, яка належить ОСОБА_2 на даний час є ОСОБА_8.

Згідно ч.4 ст. 35 Земельного кодексу України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку.

Земельна ділянка (землі загального користування) площею 0,0189 га розташована на території с/т «Юпітер» ОСОБА_3 сільської ради Васильківського району а отже є комунальною власністю ГО СТ «ЮПІТЕР».

Дана обставина стверджується наявними в матеріалах справи документами та не заперечується сторонами по справі.

Згідно вимог ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ч.2 ст. 90 Земельного кодексу України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому, законодавством.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації і приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі на місцевості, одержання документа, що посвідчує право власності на неї та державної реєстрації забороняється.

Згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що "кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу", а згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що "обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини".

За загальним правилами, позов має предявлятися до суду особою, яка має право вимоги за позовом , оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або не визнані (ст. 3 ЦПК України).

Способи захисту прав на земельні ділянки ділянки визначені положеннями ст. 152 Земельного кодексу України.

Так, у відповідності до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що за захистом порушених прав даному випадку мають право звертатися власники земельної ділянки або землекористувачі.

Відповідно до ст. 121 Конституції України Прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються: представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Однак враховуючи, що прокурор, звертаючись до суду в інтересах Головного управління Держземагенства у Київській області та ОСОБА_1, які не є власниками або землекористувачами земельних ділянок, в зв'язку з порушенням їх прав в користуванні земельною ділянкою з приводу яких виник спір, не зазначає яким чином порушені права останніх діями відповідача, що свідчить про те що, Головне управління Держземагенства у Київській області та ОСОБА_1 не є належними позивачами, а отже суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 91,106,152,212 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах: Головного управління Держземагенства у Київській області, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Садівницьке товариство "Юпітер" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у придатний для використання стан та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя