Провадження № 2/127/7426/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору №ML-B01/056/2007 та договору іпотеки №РML-B01/056/2007, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.10.2015 року, від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_2, звернулась до суду з наведеним вище позовом.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 5, 6, ч. 2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

При цьому, в порушення зазначених вимог ЦПК України подана до суду позовна заява ОСОБА_1 вказаним вимогам Закону не відповідає.

Зокрема, в порушення зазначених вимог ЦПК України, позивачем не вказано обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В позовній заяві позивачем перераховано норми Цивільного кодексу України, що стосуються відносин, які виникають з договору кредиту, підстав недійсності правочинів, Закону України «Про захист прав споживачів», яким має відповідати кредитний договір, Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» №168 від 07.05.2007 року, якими регулюється порядок укладення кредитного договору, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яким встановлено, що договір повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови розрахунків, висновки Конституційного суду (рішення №15-рп/2011 від 10.11.2011 року) щодо сприяння державою забезпечення споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростання добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Позивачем не конкретизовано, які саме умови кредитного договору, укладеного між нею та відповідачем, суперечать перерахованим нормативним актам, які існують підстави для визнання судом зазначеного кредитного договору недійсним, які саме виникли обставини для визнання кредитного договору недійсним, зважаючи на користування позивачем кредитними коштами протягом останніх 8 років (з 2007 року).

Крім того, позивач, вказуючи в позовній заяві про те, що кредитний договір не містить графіку платежів, не зазначає доказів того, що сторонами кредитного договору не виконано умову п.5 Частини 1 Кредитного договору, в якому зазначено, що «Графік платежів підписується обома сторонами та є невідємною частиною цього договору (Додаток №1)».

Аналогічно, позивач, вказуючи в позовній заяві, що кредитний договір не містить детальний розпис сукупної вартості кредиту, не зазначає доказів того, що відповідачем не виконано умову п.7.4 Частини 2 Кредитного договору, в якому вказано, що детальний розпис сукупної вартості кредиту визначається Банком в додатках до нього.

В позові позивач також вказує на порушення відповідачем принципу добросовісності і свободи договору, разом з тим не вказує, в чому саме проявилось його порушення, не вказує на відповідні про це докази.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що фактично, ще в момент підписання кредитного договору її було поставлено в невигідні умови, що порушило їх правове становище. Позивач не зазначає на обставини того, в чому саме проявилось поставлення її в невигідні умови, що спонукало її до підписання договору у 2007 році.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що на момент укладення кредитного договору певні умови кредитного договору на момент укладення не були враховані позивачем або були узгодженні позивачем внаслідок неналежної інформованості, що названі умови вплинули на можливість свідомого і компетентного вибору фінансової послуги споживачем. Проте, позивач не вказує яких конкретно умов кредитного договору стосується дане твердження, не зазначає докази, що підтверджують кожну обставину.

Крім того, з наданих до суду матеріалів позовної заяви вбачається, що кредитний договір та договір іпотеки укладено між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», проте позов про визнання цих правочинів недійсними подано від імені ОСОБА_1 Разом з тим, позивачем не зазначено доказів того, що ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 є однією й тою самою людиною, однак вказує ці прізвища одночасно разом з ініціалами позивача, чим натякає на зміну прізвища Позичальником за кредитним договором та Іпотекодавцем за договором іпотеки з «Чувалової» на «Потоцьку».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору №ML-B01/056/2007 та договору іпотеки №РML-B01/056/2007, надавши позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: