Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3826/15-ц
Провадження №: 2/332/1312/15
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Сінєльнік Р.В., при секретарі Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту.
В судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав на підставах, які викладені в позовній заяві не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв не надходило.
На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Як випливає із змісту ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з договору. До виконання договорів застосовуються відповідні положення ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Фінансовою послугою вважається надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною .
Згідно вимог ст. 208 ЦКУ у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
Договір на який посилається Позивач, як на доказ своїх вимог, підписаний позичальником, що відає вимогам цивільного законодавства.
За змістом ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналогічні приписи передбачено і в договорі про надання фінансового кредиту, якого передбачено, що кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються Позичальником у касу кредитодавця.
Визначені положення договору про надання фінансового кредиту чітко випливають із суті ст. 1048 Цивільного Кодексу України, де вказано, що "Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором".
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів договору про надання фінансового кредиту, Кредитодавець зобов'язаний на умовах та в порядку передбаченому цим Договором надати Позичальнику кредитні кошти. Свої зобов'язання за твором ТОВ "Українська мікрофінансова мережа" виконало в повному обсязі, в підтвердження чому служить видатковий касовий ордер.
Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк. Однак, всупереч зазначеним умовам договору фінансового кредиту та нормам ЦК України свої зобов'язання відповідач не виконав належним чином, - отримані грошові кошти та нараховані проценти не повернув.
Згідно ст. 530 ЦКУ: Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно вимог ст. 1050 ЦКУ: Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст. 625 ЦКУ: Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В результаті, станом на 19.08.15 року основна заборгованість Відповідача по договору про надання фінансового кредиту становить 2286.80 грн. з яких:
штраф - 100.00 грн., Комісія/пеня - 1192.80 грн., Проценти - 294.00 грн., Кредит - 700.00 грн.
Як передбачено ст. 509 ЦК України, "Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку".
Згідно до положень ст.ст. 610, 611,612 ЦК України "Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання*).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно Кредитного договору Відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу Кредитодавця сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню.
У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позичальником порушено умови кредитного договору, тому заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2286 гривен 80 коп. а також понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Р.В.Сінєльнік