Справа №461/1941/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

06 квітня 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Львівського відділення №5 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому просить стягнути з відповідачана його користь кошти в розмірі 9 332,78 євро вкладу та нарахованих відсотків, та 1218 грн. моральної шкоди.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачем було укладено договори банківського вкладу НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на суму вкладу 4061,93 євро та 5000 євро відповідно під 7,5% річних терміном до 03.10.2014 року, а відповідач зобов'язався нарахувати в продовж дії договорів відсотки. Після закінчення дії цих договорів між позивачем та відповідачем укладено новий об'єднаний договір НОМЕР_3 від 02.12.2014р. на суму вкладу 9 161.00 євро строком до 01.01.2015 року під 7,25 % річних. Після закінчення дії договору, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути суму вкладу, однак відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконав.

06.03.2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 11494 євро, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 19.01.2015 року був укладений ще один депозитний договір НОМЕР_4 на суму 2137,19 євро строком до 19.04.2015 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» 03.09.2014 року було укладено договори банківського вкладу НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на суму вкладу 4061,93 євро та 5000 євро відповідно під 7,5% річних терміном до 03.10.2014 року, а відповідач зобов'язався нарахувати в продовж дії договорів відсотки та виплатити суму депозиту після закінчення дії договорів /а.с.8,9/.

Після закінчення дії цих договорів між позивачем та відповідачем укладено новий об'єднаний договір НОМЕР_3 від 02.12.2014р. на суму вкладу 9 161.00 євро строком до 01.01.2015 року під 7,25 % річних /а.с.10/.

Згідно п.п.1.10, 1.13 договору НОМЕР_3 від 02.12.2014р., вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу. У випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору, дія договору вважається припиненою, а банк виплачує вкладнику весь вклад та нараховані проценти.

Також, судом встановлено, що 19.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу НОМЕР_4 на суму вкладу 2137,19 євро строком до 19.04.2015 року під 4,5 % річних /а.с.22/.

Згідно п.1.11 договору НОМЕР_4 від 19.01.2015р., у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору, дія договору вважається припиненою, а банк виплачує вкладнику весь вклад та нараховані проценти.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про припинення дії договору та виплату суми вкладу /а.с.13, 14, 24, 25/, однак відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконав.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, на день подачі позову сума вкладу, що підлягає поверненню за договором банківського вкладу НОМЕР_3 від 02.12.2014р. становить 9332,78 євро, що включає в себе: 9 161,00 євро - суми вкладу та 171,77 євро; за договором банківського вкладу НОМЕР_4 від 19.01.2015р. становить 2137,19 євро, а всього 11 469,97 євро.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем не виконано умов вищезазначених договорів та не повернуто вищевказані кошти позивачу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором чи законом (зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди).

Однак, відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах договором банківського вкладу не передбачено. Не містять такого виду відповідальності за неналежне виконання цього договору норми гл.71,ст.625 ЦК, Закону України "Про банки і банківську діяльність"; не доведено наявність підстав для відшкодування моральної шкоди і відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів".

За змістом п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), виникає у випадках, передбачених законом.

Таким чином, моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" лише у разі, якщо така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Положення ст.1167 ЦК України щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду, поширюються на недоговірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки позивач частково довів обставини на які посилається, представник відповідача в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-11,60,88,212-215,224-228 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Львівського відділення №5 на користь ОСОБА_1 11 469 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) євро 97 євроцентів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Львівського відділення №5 в користь держави 3399 гривень 41 копійку - судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стрельбицький В.В.