Справа №493/330/15-ц
Провадження № 2/493/243/15

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2015 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Тітової Т.П.
при секретарі Сирота О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Балтської районної ради Одеської області та відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірним та скасування наказу відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення в зв`язку з закінченням контракту, поновлення на роботі, визнання недійсним запису № 8 в трудовій книжці про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Балтської районної ради Одеської області та відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірним та скасування наказу відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення в зв`язку з закінченням контракту, поновлення на роботі, визнання недійсним запису № 8 в трудовій книжці про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що згідно рішення сесії Балтської районної ради Одеської області від 24.01.2014 року № 393-ІV він призначений на посаду директора КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради Одеської області, про що зроблено відповідний запис № 7 в його трудовій книжці. 01.02.2014 року між ним, як керівником районного комунального закладу, та Балтською районною державною адміністрацією Одеської області в особі голови ОСОБА_2 , було укладено контракт строком до 01.02.2015 року. Наказом № 15-к від 30.01.2015 року його звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП у зв`язку з закінченням строку дії контракту, про що зроблено відповідний запис № 8 в його трудовій книжці.
Вважає власне звільнення незаконним, оскільки відповідно до п. 5 рішення сесії Балтської районної ради № 384-VІ від 27.12.2013 року укладання і розірвання трудового договору, контрактів з керівниками комунальних підприємств, установ та закладів, зазначених у переліку та внесення до них змін здійснюється безпосередньо головою районної державної адміністрації на підставі відповідного рішення районної ради. Згідно п. 2 зазначеного рішення сесії Балтської районної ради № 384-VІ від 27.12.2013 року затверджено Положення про порядок призначення та звільнення з посади, укладення трудового договору, контракту з керівником підприємства, установи, що є спільною власністю територіальних громад Балтського району. Відповідно до розділу 2 вказаного Положення керівники підприємств призначаються на посаду та звільняються з неї рішенням районної ради за поданням районної державної адміністрації, висновків та рекомендацій постійних комісій районної ради.
Згідно п. 7.1 Статуту КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради безпосереднє керівництво закладом здійснює директор, який призначається та звільняється з посади рішенням сесії Балтської районної ради. Отже на день його звільнення не існувало подання голови Балтської РДА та жодного рішення сесії Балтської районної ради про припинення із ним трудових відносин в зв`язку з закінченням строку дії контракту. У зв`язку з цим, вважає, такий трудовий договір укладеним на невизначений строк. Вказуючи на незаконність звільнення, просив визнати незаконним та скасувати наказ № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення його у зв`язку з закінченням контракту, зобов`язати Балтську районну раду Одеської області та Балтську районну адміністрацію Одеської області поновити на посаді директора КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 10000 грн.
ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсним запису № 8 в трудовій книжці про звільнення з посади директора КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради на підставі наказу начальника відділу культури Балтської РДА Томіної С.М. № 15-к від 30.01.2015 року в судовому засіданні просив залишити без розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги про визнання незаконним наказу № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення в зв`язку з закінченням контракту, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Підтвердив обставини на які посилається в позовній заяві та пояснив, що 03.02.2015 року йому видали трудову книжку, тоді ж він дізнався про звільнення. Вважає, що його звільнили з роботи через неприязні відносини з начальником відділу культури Балтської РДА ОСОБА_3 . У зв`язку із звільненням з роботи переніс моральні страждання, звертався до лікарів через отриманий стрес, купував ліки за призначенням, втратив спілкування, погіршився його матеріальний стан. Просив позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги позивача, просив задовольнити з підстав викладених у позові та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 17389 грн. на користь позивача, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Представник Балтської районної державної адміністрації Одеської області Курганська Л.В. позов не визнала. В обгрунтування заперечень вказала, що згідно рішення Балтської районної ради Одеської області від 24.01.2014 року № 393-VІ «Про призначення на посаду директора КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради прийнятого на пленарному засіданні Балтської районної ради, ОСОБА_1 призначено на посаду директора КЗ «Балтський РБК». В п. 2 рішення від 24.01.2014 року № 393- VІ, Балтській РДА доручено укласти контракт з керівником КЗ «Балтський РБК». Керуючись нормами чинного законодавства, а саме ст. 21 ЗУ «Про культуру» від 14 грудня 2010 року № 2778-VІ, керівники закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними трудового договору (контракту). Ч. 3 ст. 21 КЗпП України в якій зазначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.
На підставі рішення Балтської районної ради від 24.01.2014 року № 393-VІ «Про призначення на посаду директора КЗ «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради», 01.02.2014 року Балтською РДА з ОСОБА_1 укладено контракт (строковий трудовий договір) на період з 01.02.2014 року до 01.02.2015 року.
Згідно Положення про Відділ культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 15.04.2013 року № 166/А-2013, Відділ культури являється структурним підрозділом райдержадміністрації, що утворюється і підпорядковується голові райдержадміністрації, заступнику голови райдержадміністрації з гуманітарних питань. Цим положенням передбачено, що до повноважень начальника відділу культури входять повноваження призначити на посади та звільняти керівників закладів культури, працівників структурних підрозділів, що належать до комунальної власності відповідного рівня.
На підставі п. 8 Положення, контракт є підставою для видання наказу (розпорядженя) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. Тобто, на підставі контракту укладеного Балтською РДА та повноважень передбачених Положенням про відділ культури, Відділом культури наказом № 10-к від 03.02.2014 року було прийнято на роботу ОСОБА_1 на посаду директора КЗ «Балтський РБК».
Трудові відносини з ОСОБА_1 припинено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченям строку договору. Оскільки, відповідно до п. 5.5 контракту за 1 місяць до закінчення строку дії контракту ОСОБА_1 не прозвітував Балтській РДА про результати діяльності КЗ «Балтський РБК» та письмово не звертався про продовження контракту. Всі покладені обов`язки відповідно до контракту, Балтською РДА виконано в повному обсязі. Продовження терміну дії контракту відбувається на підставі відповідного рішення Балтської районної ради, шляхом підписання сторонами додаткових угод. За період з 01.02.2014 року по 01.02.2015 року Балтською районною радою рішення про продовження строку контракту не приймалися, додаткові угоди не підписувалися.
Розірвання контракту з підстав передбачених п. 5.3 здійснюється відповідно до Положення про порядок призначення та звільнення з посади, укладення трудового договору, контракту з керівником підприємства, установ, що є спільною власністю територіальних громад Балтського району, затвердженого рішенням Балтської районної ради від 27.12.2013 року № 384-VI. З цих підстав просить відмовити у позові ОСОБА_1 .
Представник Балтської районної ради Одеської області Ліпецька В.В. позов не визнала. Вважає, що звільнення позивача відбулось згідно з вимогами трудового законодавства. 24.01.2014 року рішенням сесії районної ради створено комунальний заклад «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради Одеської області. У відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням районної ради призначається на посаду директора КЗ «Балтський РБК» ОСОБА_1 . Даним рішенням доручено Балтській районій державній адміністрації укласти з ним контракт у відповідності до чинного законодавства.
01.02.2014 року між Балтською РДА та керівником комунального закладу ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий договір. Однією з умов припинення контракту п. 5.2 чітко визначено, що контракт припиняється після закінчення терміну його дії, а даний контракт був укладений з 01.02.2014 року до 01.02.2015 року. П. 5.5 контракту передбачено, що за 1 місяць до закінчення строку дії контракту керівник комунального закладу звітує Балтській РДА про результати діяльності установи. З урахуванням зазначеного звіту, за погодженням з районною державною адміністрацією та районною радою та на підставі відповідного рішення районної ради, сторони можуть укласти новий контракт, про що Балтська РДА видає нове розпорядження. Від ОСОБА_1 на адресу районної ради не надходив даний звіт, а також на чергові сесії районної ради, які відбулися 30.12.2014 року та 23.01.2015 року не надходили листи районної державної адміністрації щодо включення до порядку денного 37 та 38 сесій питання про продовження та/або укладання контракту з ОСОБА_1 .
Позивач посилається на ст. 21 КЗпП України, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін можуть встановлюватися угодою сторін. З ОСОБА_1 укладений трудовий договір у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, а саме: на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, тобто з 01.02.2014 року до 01.02.2015 року, про що в розділі підписи сторін від Органу управління майном підписав Голова РДА ОСОБА_2 , від керівника комунального закладу директор КЗ «Балтський РБК» Балтської районної ради Одеської області Кравченко В.В.
Позивач посилається на те, що укладання і розірвання трудового договору здійснюється безпосередньо головою РДА на підставі відповідного рішення районної ради. Але в даному випадку контракт був укладений безпосередньо головою РДА на виконання рішення сесії Балтської районної ради Одеської області. Так закінчення строку дії контракту відбулося внаслідок того, що закінчився термін його дії.
Позивач вірно посилається на Положення про порядок призначення та звільнення з посади, укладення трудового договору, контракту з керівником підприємства, установи, що є спільною власністю територіальних громад Балтського району. Відповідно до цього Положення керівники призначаються на посаду та звільняються на підставі рішення сесії районної ради за поданням районної державної адміністрації та висновків і рекомендацій постійних комісій. Але позивач не зовсім розуміє формулювання слова в Положенні, звільняються з посади, а не закінчується строк дії контракту. Закінчення строку дії трудового договору є однією з підстав для його припинення. Якщо такий строк закінчився, а трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, то дія договору вважається продовженою на невизначений строк. Через це 30.01.2015 року наказом по відділу культури районної державної адміністрації № 15-к з 31.01.2015 року позивач звільнений з посади директора комунального закладу в останній день дії строкового договору. Заява від працівника для цього не потрібна, оскільки сторони строкового трудового договору заздалегідь, ще під час його укладення 01.02.2014 року, домовилися про період трудових відносин. Позивач також вимагає відшкодування моральної шкоди обгрунтовуючи, тим що порушені його законні права, які привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків. Адже позивач підписуючи контракт 01.02.2014 року заздалегідь погоджувався з тим, що він буде працювати до 01.02.2015 року. Зазначила, що позивач знав умови та строк дії Контракту. Просила у задоволенні позову відмовити.
Представник відділу культури і туризму райдержадміністрації Томіна С.М. не погодившись з позовною заявою заперечувала проти задоволення позову та вказала, що позивач був ознайомлений з рішенням районної ради відносно себе, прийнятий на роботу за контрактом, на підставі чого було видано наказ. Відповідно до наказу № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення ОСОБА_1 було звільнено з посади директора КЗ «Балтський РБК» Балтської районної ради Одеської області, у зв`язку із закінченням терміну дії контракту (п. 2 ст. 36 КЗпП України). Вважає, що підстав для поновлення на роботі позивача не має. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як звільнення позивача здійснено з урахуванням вимог чинного законодавства. Зазначила, що ОСОБА_1 законно і правомірно звільнено з посади директора районного будинку культури її наказом від 30.01.2015 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, оскільки відділ культури і туризму Балтської РДА має такі повноваження.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 лютого 2014 року працював директором Комунального закладу «Балтський районний Будинок культури», що підтверджується даними трудової книжки та копією наказу № 10-к від 03.02.2014 року.
Відповідно до положень ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в т.ч. дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про культуру» керівники закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними трудового договору (контракту). Укладення контракту регулюється виключно законами України.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про культуру» до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об`єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, заклади освіти сфери культури, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання та студії), парки культури та відпочинку тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про культуру» заклади культури загальнодержавного та місцевого рівня базової мережі залежно від форми власності утримуються або отримують фінансову підтримку відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, інших місцевих бюджетів, а також коштів установ, організацій, громадян та їх об`єднань.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
Згідно п. 20 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Відповідно до п. 1.1 Положення про відділ культури Балтської РДА Одеської області, відділ культури є структурним підрозділом райдержадміністрації, що утворюється головою райдержадміністрації і підпорядковується голові райдержадміністрації, заступнику голови райдержадміністрації з гуманітарних питань та начальнику управління культури і туризму, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації.
Згідно п. 8.2 Положення відділ утримується за рахунок коштів державного та районного бюджету.
Ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
01 лютого 2014 року між Балтською районною державною адміністрацією Одеської області в особі голови Бабанського В.М. та ОСОБА_1 , як керівником районного комунального закладу, укладений строковий трудовий договір (контракт), відповідно до умов якого позивач був прийнятий на роботу в Комунальний заклад «Балтський районний будинок культури» директором на період з 01.02.2014 року до 01.02.2015 року, що визначено п. 6.1 Контракту.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на відповідну роботу наказом відділу культури Балтської райдержадміністрації № 10-к від 03.02.2014 року на підставі рішення сесії Балтської районної ради від 24 січня 2014 року № 393-VI та контракту з керівником районного комунального закладу від 01.02.2014 року.
Відповідно до п. 1.2. Контракту керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію установи здійснювати поточне управління (керівництво) установою, забезпечувати її діяльність відповідно до узгоджених планових завдань, статуту та функцій установи, а також забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за установою майна, а Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.
Згідно п. 3.1 за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Керівнику нараховується заробітна плата за рахунок установи, виходячи з посадового окладу керівника за 13 розрядом установленого штатним розписом установи, погодженим відділом культури РДА.
Таким чином укладання за ініціативою адміністрації контракту із керівником комунального закладу ОСОБА_1 обґрунтоване вимогами ст. 21 КЗпП України.
В судовому засіданні позивач визнав факт прийняття на роботу за контрактом, та зазначив, що в подальшому 18.02.2015 року начальнику відділу культури Балтської РДА написав заяву про подання його кандидатури на зайняття вакантної посади директора КЗ «Балтський РБК» на сесію районної ради, що розглядатиме питання вакантних посад директорів комунальних закладів.
За таких обставин, суд вважає, що укладання контракту відповідало інтересам позивача та не суперечило чинному законодавству щодо законності прийняття на роботу за строковим трудовим договором, шляхом укладання контракту.
Розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд не дає оцінки наявності правових підстав для укладання контракту з директором комунального закладу та вважає правомірним термін контракту із ОСОБА_1 з 01.02.2014 року до 01.02.2015 року.
Можливість продовження терміну дії контракту визначена п. 5.5 Контракту, з якого слідує, що підставою для продовження строку дії контракту є те, що за 1 місяць до закінчення строку дії контракту керівник звітує Органу управління майном про результати діяльності установи. З урахуванням зазначеного звіту, за погодженням з РДА та Власником та на підставі відповідного рішення Власника сторони можуть укласти новий контракт, про що Орган управління майном видає відповідне розпорядження.
Таким чином, укладаючи контракт, сторони погодили закінчення строку трудового договору та висловили свою волю про можливість продовження терміну дії контракту.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (п. 2 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Наказом начальника відділу культури Балтської РДА від 30 січня 2015 року № 15-к директора КЗ «Балтський РБК» Балтської районної ради Одеської області Кравченко В.В. 31 січня 2015 року звільнено у зв`язку із закінченням строку контракту згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис в трудову книжку.
Безпідставним є твердження позивача про трансформацію контракту у безстроковий трудовий договір. Так, відповідно до ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (п. 2 і 3 ст. 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.
Аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що строковий трудовий договір вважається продовженим на невизначений строк за виключенням договору, укладеного на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Як вбачається з контракту, що міститься в матеріалах справи, строк його дії визначався за погодженням сторін, про що свідчать їхні підписи.
Відповідно до п. 7.1. розділу VІІ Статуту комунального закладу «Балтський районний Будинок культури», директор Балтського РБК призначається та звільняється з посади за рішенням сесії Балтської районної ради.
Відповідно до п. 1.4. та п. 5.1. Статуту комунального закладу «Балтський районний Будинок культури» засновником (власником) КЗ «Балтський РБК» є Балтська районна рада, а майно та кошти закладу є спільною власністю територіальних громад Балтського району Одеської області.
Таким чином, суд вважає, що відділ культури не є власником або уповноваженою ним особою з питань звільнення та призначення керівника об`єкту комунальної власності Балтський РБК, тому не мав права самостійно звільняти ОСОБА_1 .
Відповідно до розділу 7 Положення про відділ культури Балтської районної державної адміністрації начальник відділу культури призначає на посади та звільняє керівників закладів культури, працівників структурних підрозділів, що належать до комунальної власності відповідного рівня. Але аналіз вказаного змісту свідчить про те, що начальник відділу культури погоджує дане призначення на посаду та звільнення з посади керівників закладів, підприємств і організацій культури, що належать до спільної власності територіальних громад району.
Доводи позивача на обґрунтування своїх вимог неврученням трудової книжки у день звільнення з роботи суд відхиляє та спростовує наступним.
Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України у день звільнення власник зобов`язаний видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок відповідно до закону, а також на його вимогу видати копію наказу про звільнення. Невиконання цих обов`язків не свідчить про трансформацію строкового трудового договору в безстроковий, а лише породжує відповідальність роботодавця, передбачену ст. ст. 117 та 235 КЗпП України.
Трудову книжку ОСОБА_1 отримав не 31.01.2015 року, а пізніше, тобто 03.02.2015 року, про те позивач не ставить питання про стягнення заробітної плати у зв`язку з не вчасним з ним розрахунком.
Так як, встановлено в судовому засіданні, що хоча трудовий договір з позивачем припинено, але рішення сесії Балтської районної ради про звільнення позивача із займаної посади взагалі не приймалось, що підтвердили учасники процесу в судовому засіданні. Отже є підстави для поновлення на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, відповідно до ст. 235 КЗпП України.
Таким чином ОСОБА_1 31.01.2015 року був звільнений з посади директора КЗ «Балтський РБК» на незаконній підставі. Отже, наказ № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення ОСОБА_1 був виданий з порушенням чинного законодавства України, тому є незаконним.
Якщо припустити, що термін дії контракту закінчився в міжсесійний період, то потрібно було укласти тимчасову угоду про внесення змін до контракту та викласти п. 6.1 контракту в такій редакції в зв`язку із закінченням терміну дії контракту в міжсесійний період з директором будинку культури ОСОБА_1 на продовження контракту до розгляду питання сесією районної ради.
За таких обставин, враховуючи, що наказ про звільнення позивача був виданий передчасно, оскільки в даному випадку було порушено процедуру розгляду даного питання, не було з`ясовано належних підстав на прийняття такого рішення, при цьому відділом культури незважаючи на це було винесено наказ про звільнення за особистою ініціативою, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, але частково.
Відповідно до ст. 235 КЗпП України поновленню на роботі підлягає працівник, який був звільнений без законної підстави або незаконно переведений на іншу роботу.
Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота. Яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому слід мати на увазі, що суд, як і будь-який інший орган по розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази, змінювати підстави розірвання трудового договору чи зобов`язувати відповідачів вчинити ті чи інші дії. Якщо звільнення з роботи проведено з порушенням закону, суд, не скасовуючи наказу і не змінюючи підстав припинення трудового договору, зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.
Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Керуючись абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Звідси випливає, що розрахунковим періодом вважатимуться два повністю відпрацьовані місяці, які передують місяцю, в якому працівника звільнили з роботи.
Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 31 січня 2015 року, суд, застосовуючи зазначені норми права, дійшов висновку про те, що середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за листопад і грудень 2014 року.
Згідно довідки Відділу культури Балтської РДА заробітна плата позивача за два повних відпрацьованих місяців, які передували звільненню складала: у листопаді 2014 року 2134,97 грн., у грудні 2014 року 2769,07 грн.
Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» у листопаді 2014 року кількість робочих днів складала 20 днів, у грудні 2014 року 23 дні.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).
Отже, середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення, 31.12.2014 року, складає: (2134,97 грн. + 2769,07 грн.) / (20 днів + 23 дні) = 114,05 грн., а середньомісячна кількість робочих днів складає: 43 дня / 2 місяці = 21,5 дня, звідки середня заробітна плата за час вимушеного прогулу складає: 114,05 грн. х 21,5 дні = 2452,08 грн.
Таким чином, за 7 місяців середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня винесення судом рішення по справі складатиме 17164,56 грн.
Згідно довідки Державного центру зайнятості Балтський РЦЗ № 138 від 02.09.2015 року позивач отримав від держави за період з 04 лютого 2015 року по 20 серпня 2015 року допомогу по безробіттю, яка склала 11080,56 грн.
За таких обставин Відділ культури повинен сплатити на користь позивача за час вимушеного прогулу середню заробітну плату за період з 01 лютого 2015 року по 03.09.2015 року за мінусом сум державної допомоги по безробіттю, які він отримував від Балтського районного центру зайнятості, а саме: 17164,56 грн. 11080,56 грн. = 6084 грн.
Відповідно до ст. 235 ч. 7 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Загальною підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Отже, відповідальність настає лише за наявності вини заподіювача.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_1 зазначив, що підтсавою для такого відшкодування є моральні страждання, які виникли в нього саме внаслідок його незаконного звільнення з посади директора РБК.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 був незаконно звільнений з посади директора РБК, той в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити.
Отже, судом встановлено, що незаконним звільненням позивачу діями відділу культури Балтської райдержадміністрації була заподіяна моральна шкода, яка полягає в його незаконному звільненні, що призвело до моральних стражданнь.
Однак, враховуючи всі обставини справи, а також глибину та тривалість моральних страждань, ступінь вини відповідача, вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що слід зменшивши розмір моральної шкоди, та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., так як вказана сума є реальною, яка відповідає обставинам справи і нанесеній моральній травмі позивачу, за даний час він отримував від держави допомогу по безробіттю, яка частково сприяла відновленню нормальних життєвих зв`язків позивача, що були порушенні відповідачами під час його незаконного звільнення.
В зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволені, то з відповідачів слід стягнути судовий збір, передбачений за вказану позовну вимогу в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39-1, 43, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 208, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Балтської районної ради Одеської області та відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірним та скасування наказу відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 15-к від 30.01.2015 року про звільнення в зв`язку з закінченням контракту, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального закладу «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради Одеської області.
Поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора комунального закладу «Балтський районний будинок культури» Балтської районної ради Одеської області підлягає негайному виконанню.
Стягнути з відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 відшкодування за вимушений прогул у розмірі 6084 грн.
Стягнути з відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Балтської районної ради Одеської області та відділу культури Балтської районної державної адміністрації Одеської області 243,60 гривень судового збору в дохід держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Одеської області може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Балтський районний суд Одеської області.
С У Д Д Я