Провадження № 2/263/1565/2015р.
РІШЕННЯ Справа № 263/1337/15-ц.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя, у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон. У судовому засіданні пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 13 липня 2002 року по 02 грудня 2013 року, від шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Вона 24.03.2015 року зареєструвала шлюб з громадянином України ОСОБА_1А.Ф., який має житло у Ізраїлі у м. Єрусалим. У її чоловіка та дитини склалися хороші взаємини упродовж майже двох років. Враховуючи, що на теперішній час на території Донецької області триває антитерористична операція, вона вирішила виїхати на певний час за кордон України за місцем проживання чоловіка, у чоловіка є постійна робота, він працює головним терапевтом за контрактом, має стабільний заробіток, йому на праві власності належить житловий будинок, з нею практично укладений контракт на роботу у Єрусалимі строком на три роки на посаді фінансового аналітика. Проте вона не може виїхати з України, оскільки відповідач не дає згоду на виїзд дитини, хоча виїзд дитини із зони АТО тільки сприятиме його розвитку, відпочинку, дитина буде проходитиме навчання в школі, йому буде забезпечено медичне обслуговування, вона матиме можливість оздоровити сина в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку, у неї є можливість вивозити дитину на відпочинок в різні країни світу. Відповідач відмовляється надати добровільно дозвіл на виїзд сина за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Суду також пояснила, що не перешкоджатиме зустрічам дитини з батьком, по можливості привозитиме дитину в Маріуполь для зустрічей з батьком, у неї у м. Маріуполі є мати, яка також може привозити дитину. Тому, в інтересах дитини просити суд дозволити їй ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 оформити документи для виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, за межі України до країн Євросоюзу, країни Ізраїлю, Країн Близького Сходу, Канади, Австралії, дозволити виїзд за кордон / за межі України/ до країн Євросоюзу, країни Ізраїлю, Країн Близького Сходу, Канади, Австралії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері дитини ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 строком на три роки з дня вступу рішення у законну силу, а також допустити рішення суду в частині надання дозволу на оформлення проїзних документів, до негайного виконання.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що не бажає дозволяти позивачу вивезення дитини за кордон України в судовому порядку, бажає це робити добровільно, спочатку строком на два місяці, потім при умові, що йому привозитимуть дитину взимку на два місяці і літом на два місяці. При цьому пояснив, що він з січня 2015 року ніде не працює, проживає із співмешканкою, бажає зустрічатися з дитиною згідно часу встановленого за рішенням суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради суду пояснив, що на її думку виїзд неповнолітньої дитини з матір'ю за кордон України не порушуватиме інтереси дитини, тим більше, що у матері є постійне місце проживання за кордоном, нова сім'я, робота.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /ОСОБА_1/ ОСОБА_3 доводяться батьками неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Шлюб розірваний між позивачем та відповідачем 02.12.2013 року, дитина проживає з матірю.

Згідно свідоцтва про шлюб представленого суду, ОСОБА_6 /ОСОБА_1 / зареєструвала шлюб з громадянином України ОСОБА_1А.Ф. 24.03.2015 року, шлюб зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУ юстиції у Донецької області, актовий запис №115.

Суду представлено запрошення на роботу в м. Єрусалим Ізраїль на посаду фінансового аналітика для ОСОБА_7 від 05.05.2015 р.

Є контракт працевлаштування ОСОБА_1А.Ф. на посаду головного терапевта з 12.02.2014 р. по 11.02.2019 р., графік роботи, довідка про розмір заробітної плати.

Суду також наданий сертифікат Управління земельними ресурсами Ізраїлю від 15.04.2015 р., згідно якого ОСОБА_1Ф. належить на праві власності житловій будинок у м. Єрусалим.

Суду представлено рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.07.2014 року, яким встановлено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 із матір`ю ОСОБА_6, встановлений порядок побачень батька с дитиною.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.ст. 141, 153, ч.3 ст. 157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 3 ст. 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 4 статті 4 даного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Питання оформлення проїзного документа дитини регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Так. У п. 18 вказаних Правил передбачено оформлення документу на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає інтересам та бажанням дитини, в той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзного документу, що з огляду на дані правовідносини порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими , відповідають інтересам неповнолітньої дитини, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд бередо уваги рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.07.2014 року, вважає, що тимчасове вивезення дитини за кордон України з матір'ю, з урахуванням того, що вона бажає привозити дитину в м. Маріуполь, не порушуватиме права батька дитини, суд також бередо уваги той факт, що на день винесення рішення судом були відсутні обставини, що виникли після реєстрації шлюбу ОСОБА_7, а саме необхідність виїзду за місцем проживання чоловіка, надання їй роботи за межами України.

Враховуючи, що на день ухвалення рішення на території Донецької області проводиться антитерористична операція, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині надання дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 224-226,367 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 155, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 /ОСОБА_6/ ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити.

Дозволити ОСОБА_7 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 оформити документи для виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, за межі України до країн Євросоюзу, країни Ізраїлю, Країн Близького Сходу, Канади, Австралії.

Дозволити виїзд за кордон / за межі України/ до країн Євросоюзу, країни Ізраїлю, Країн Близького Сходу, Канади, Австралії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері дитини ОСОБА_7 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 строком на три роки з дня вступу рішення у законну силу.

Рішення суду в частині надання дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду за межі України неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Жовтневий районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя О.Г. Васильченко