Справа № 371/836/15 Головуючий у І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 22-ц/780/4967/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 26 28.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Петленко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року в розмірі 27 476,32 грн. відмовлено із посиланням на сплив строку позовної давності у відповідності до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк", подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі

Посилалось, при цьому, на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 11 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №К2ХRF123360522 ( а.с. 5-7, 10-11 ).

Відповідно до умов правочину, позичальнику надані кошти в сумі 4 270 грн. із сплатою відсотків в розмірі 5,04% річних на строк 18 місяців - з 11 жовтня 2007 року по 11 квітня 2009 року.

При цьому, відповідач зобов'язаний, щомісяця, в період сплати за який приймається період з 6 по 10 число, надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) в сумі 375,03 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами ( там же ).

Згідно ж п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка» ) ( Стандарт ), які із заявою ОСОБА_2, тарифами, складають зазначений правочин, встановлений термін позовної давності, тривалістю 5 років по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором ( а.с. 6-8 ).

У відповідності до наданого позивачем розрахунку, останнє погашення заборгованості за правочином відповідач здійснив 17 березня 2008 року у розмірі 13,58 грн. ( а.с. 4 ).

Наступним періодом сплати, згідно умов правочину, є період з 6 по 10 квітня 2008 року.

В останній день цього періоду - 10 квітня 2008 року ОСОБА_2 щомісячний платіж в сумі 375,03 грн. не сплатив, а тому, із наступного дня почався перебіг позовної давності відповідно до положень ч. 1 ч. 261 ЦК Ураїни щодо сплати зазначених сум грошових коштів.

11 квітня 2009 року закінчився строк дії договору, після чого, наступного дня позивач отримав право звернутись до суду із вимогами про стягнення всієї заборгованості за правочином.

1 лише 27 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду із названим позовом, тобто, із спливом п'ятирічного строку позовної давності, погодженого сторонами відповідно до положень ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 03 липня 2015 року направив на адресу суду заяву про застосування строків позовної давності, де просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог ( а.с. 33-34, 47 )

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно прийшов до висновку про безпідставність та незаконність заявлених позовних вимог і, з додержанням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 257, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 264, 267 ЦК України, ст.ст. 213, 214 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про те, що відповідач не подавав клопотання про застосування строку позовної давності, суд не врахував факт погашення ним заборгованості 23 травня 2014 року в сумі 596,92 грн., на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності і, відповідно, правового значення для правильного вирішення справи не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених позовних вимог і не є підставою для задоволення апеляційних вимог.

Зазначені обставини повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема, заявою ОСОБА_2, наявною у матеріалах справи ( а.с. 33-34 ), проведеним позивачем розрахунком станом на 19 березня 2015 року ( а.с. 4 ), де вказаний платіж відсутній, та копією меморіального ордеру від 23 травня 2014 року ( а.с. 84 ), згідно якого відповідач отримав зазначену суму грошових коштів, але по іншому рахунку ніж зазначений у спірному договорі.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене із додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити. Заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без змін..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

Є.М. Суханова