Ухвала іменем україни
01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Мазур Л.М., Парінової І.К., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 23 квітня 2008 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Актив-Трейд» (далі - ТОВ «Актив-Трейд») було укладено договір про овердрафтне обслуговування № 8/08-К/О, відповідно до умов якого банк надав ТОВ «Актив-Трейд» овердрафт з лімітом 770 тис. грн зі сплатою 16,9 % річних, а у випадку порушення строків повернення коштів - у розмірі 17,9 % річних. За умовами цього договору ліміт овердрафту встановлювався банком самостійно. 28 листопада 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Актив-Трейд» було укладено додаткову угоду про збільшення процентної ставки за користування овердрафтом до 30 % річних, а у випадку порушення строків повернення кредитних коштів - у розмірі 31 % річних. З липня 2008 року обороти товариства почали знижуватися, що спричинило зниження ліміту кредитування, а з грудня 2008 року надходження коштів на рахунок товариства припинилось. Оскільки ТОВ «Актив-Трейд» належним чином не виконувало своїх зобов'язань за договором про овердрафтне обслуговування, не сплачувало проценти за користування коштами, утворилась заборгованість перед банком.

На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Актив-Трейд» за договором про овердрафтне обслуговування 23 квітня 2008 року між банком та власниками товариства - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 15/08/К/П та № 16/08/К/П відповідно, згідно з умовами яких поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання кредитного договору.

Оскільки поручителі своїх зобов'язань за договорами також не виконали, банк просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 487 701 грн 59 коп.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 червня

2014 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з поручителя ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування у розмірі 953 401 грн 08 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 387 086 грн 42 коп. та простроченої заборгованості за процентами - 566 314 грн 66 коп., у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Актив-Трейд» за договором про овердрафтне обслуговування від 23 квітня 2008 року № 8/08-К/О.

Стягнуто солідарно з поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування у розмірі 953 401 грн 08 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 387 086 грн 42 коп. та простроченої заборгованості за процентами - 566 314 грн 66 коп., у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Актив-Трейд» за договором про овердрафтне обслуговування від 23 квітня 2008 року № 8/08-К/О.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 грудня

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що позов є обґрунтованим, а тому з поручителів, кожен з яких несе солідарну відповідальність з боржником, відповідно до положень ст. ст. 526, 530, ч. 1 ст. 543, 1054 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за кредитними зобов'язаннями боржника.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука є припиненою, оскільки поручителі своєї згоди на укладення додаткової угоди до кредитного договору про збільшення розміру процентної ставки не надавали та їх не було повідомлено належним чином про такі зміни, у зв'язку з чим обсяг відповідальності їх як поручителів збільшився.

Проте з такими висновками апеляційного суду не можна погодитись з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Апеляційний суд на вказані положення закону уваги не звернув.

Судами встановлено, що 23 квітня 2008 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ТОВ «Актив-Трейд» був укладений договір № 8/08-К/0 про офердрафтне обслуговування з лімітом кредитування 770 тис. грн із щомісячним розрахунком ліміту кредитування, зі сплатою процентів у розмірі 16,9 % річних, а у випадку порушення строків повернення кредитних коштів - у розмірі 17,9 % річних. Термін користування овердрафтом установлено до 22 квітня 2009 року. За умовами цього договору ліміт овердрафту встановлюється банком самостійно. 28 листопада 2008 року між указаними сторонами будо укладено додаткову угоду № 6 про збільшення процентної ставки за користування овердрафтом до 30 % річних, а у випадку порушення строків повернення кредитних коштів застосовується підвищена процентна ставка у розмірі 31 % річних. З липня 2008 року обороти товариства почали знижуватися, що спричинило зниження ліміту кредитування, а з грудня 2008 року надходження коштів на рахунок товариства припинились.

На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Актив-Трейд» за вказаним договором, 23 квітня 2008 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та власниками товариства - ОСОБА_5, ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 15/08-К/П та № 16/08-К/П відповідно, згідно з якими поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання кредитного договору. Додатковими угодами до договорів поруки від 28 листопада 2008 року № 3 внесено зміни до цих договорів, згідно з якими збільшено розмір процентів за користування кредитними коштами з 16,9 % на 30 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Апеляційний суд, як на підставу відмови у задоволенні позову, послався на те, що відповідачі своєї згоди на підвищення процентної ставки до 31 % не надавали, у зв'язку з чим збільшився їх обсяг відповідальності за кредитними зобов'язаннями боржника ТОВ «Актив-Трейд», що відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Разом з тим такі висновки спростовуються матеріалами справи

У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо у договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Дійшовши висновку про відсутність згоди поручителя на збільшення відсоткової ставки, апеляційний суд не звернув уваги на те, що умови збільшення обсягу відповідальності поручителя визначаються як за умовами договору поруки, так і за умовами кредитного договору.

Згода поручителя може бути висловлена у будь-якій формі, зокрема у формі письмового повідомлення, додаткової угоди тощо.

Погодження поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки, не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності.

23 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Актив-Трейд» було укладено додаткову угоду до договору про овердрафтне обслуговування від 23 квітня 2008 року № 8/08-К/0, згідно з умовами якої сторони домовились, що починаючи з 01 грудня 2008 року згідно з п. 1.4.1 процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 30 % річних, згідно з п. 1.4.2 у випадку порушення строків повернення кредитних коштів застосовується підвищена процентна ставка у розмірі 31 % річних (а. с. 26, т. 1).

23 квітня 2008 року між ВАТ АК «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору поруки від 23 квітня 2008 року № 15/08-К/П, згідно з умовами якого в пункті 1.1 договору поруки замість слів: «16,9 % річних за користування кредитними коштами» вказано слова «30,0 % річних за користування кредитними коштами» (а. с. 44, т. 1). Аналогічна додаткова угода до договору поруки від 23 квітня 2008 року № 16/08-К/П того ж дня була укладена із ОСОБА_4 (а. с. 51, т. 1).

Таким чином, апеляційний суд, скасовуючи рішення суд першої інстанції, не врахував, що поручителі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були повідомлені та надали свою згоду на підвищення процентної ставки до 30 % річних.

Що стосується підвищення процентної ставки до 31 %, то за умовами додаткової угоди, укладеної між банком та боржником, таке підвищення відбувається у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, тобто за своєю суттю є штрафними санкціями за порушення строків, а тому не може впливати на обсяг відповідальності поручителів, оскільки не змінює умов основного зобов'язання.

Крім того, як на підставу відмови у задоволенні позову апеляційний суд послався на рішенням господарського суду Харківської області від 28 березня 2011 року, яким вже було стягнуто з ТОВ «Актив-Трейд» на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» за договором про овердрафтне обслуговування від 23 квітня 2008 року № 08/08-К/П заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом з штрафними санкціями на загальну суму 754 805 грн 19 коп. в тому числі суму непогашеного овердрафтного кредиту 387 086 грн 42 коп., заборгованість із несплачених процентів у сумі 232 720 грн 38 коп., штраф 0,4 % у сумі 1 154 грн 36 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту -115 561 грн 80 коп., пеню за несвоєчасне погашення процентів у сумі 18 282 грн 23 коп. (а. с. 171-177, т. 2).

Однак, оскільки вищезазначене рішення господарського суду не виконано, виконавче провадження відкрито, але майна та коштів у товариства державним виконавцем не виявлено, товариство припинило роботу, рішення апеляційного суду не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова), згідно з якими право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, врахувавши висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у справі.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року скасувати, рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 червня

2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: Л.М. Мазур І.К. Парінова Т.О. Писана Г.В. Юровська