Провадження № 2/641/2247/2015 Справа № 641/8432/15-ц
28 вересня 2015 року
Комінтернівський районний суд міста Харкова
головуючого - судді Мельник І.М..
за участю секретаря - Севост'янової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи в заочному порядку та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Представник третьої особи - Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України у Харківській області у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві Спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3-02-234149 від 13 грудня 2002 року.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 20.05.2008 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.
Матеріалами справи підтверджується, що з квітня 2013 року відповідач ОСОБА_3 добровільно залишила спірне житлове приміщення, забрав свої особисті речі, що і стало підставою для розірвання шлюбу, з цього часу житловим приміщенням він не користувався, його місце знаходження не відоме, однак його реєстрацію у квартирі порушує права власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин.
Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Усунути ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. М. Мельник