Справа № 309/1799/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді - доповідача Джуги С.Д.,

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі: Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 15 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 05 лютого 2015 року близько 09 години на автодорозі Мукачево-Рогатин-Богородчани сталася дорожньо-транспортна пригода з участю ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобіль «Fiat Doblo» отримав механічні пошкодження.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП.

24.09.2014 року між ОСОБА_1та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АІ/3482031. У полісі обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., тоді як відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» позивачу було відшкодовано лише 21636,96 грн. Заборгованість страхової компанії перед ним складає 28363,04 грн.

З метою визначення вартості матеріального збитку, позивач замовив та оплатив проведення автотоварознавчого дослідження, вартість якого склала 750 грн. Згідно висновку автотоварознавця загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 54480,57 грн. Однак, вартість виконаних робіт по ремонту транспортного засобу згідно укладеного 07.03.2015 року між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_4 договору складає 69012 грн., з яких позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_119012 грн., з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» 28363,04 грн. недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну та 750 грн. витрат, понесених ним за оплату проведення автотоварознавчого дослідження. Крім того, позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася у перенесених душевних і фізичних стражданнях внаслідок пошкодження транспортного засобу, позбавленні можливості протягом двох місяців користуватися транспортним засобом, а тому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Хустського районного суду від 15 вересня 2015 року, заявлений позов задоволено частково, стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 19012 (дев'ятнадцять тисяч дванадцять) гривень; стягнуто з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну у сумі 28364 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят чотири) гривень, вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 750 (сімсот пятдесят) гривень та 283грн 64 коп. судових витрат;стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2000 ( дві тисячі) гривень та 190грн. 12 коп. судових витрат.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким у позові до нього відмовити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи.

Іншими особами, які беруть участь у справі, рішення суду не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З врахуванням наведеного колегія суддів відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 завданої матеріальної та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди, суд першої інстанції, виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди - 69012 грн. та страховою виплатою - 50 000грн., яка становить 19012грн.

Проте погодитись із такими висновками не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, 05 лютого 2015 року близько 09 години на автодорозі Мукачево-Рогатин-Богородчани сталася дорожньо-транспортна пригода з участю ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобіль «Fiat Doblo» отримав механічні пошкодження.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.7)

Згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) від 1 липня 2004 року цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом є автомобільНОМЕР_3

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ПрАТ «СК «Альфа Страхування» забезпечує відшкодування шкоди, завданої майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Із полісу слідує, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за вищевказаним договором страхування за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн.

Статтею 3 Закону передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

У ч. 22.1 ст. 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно звіту №2809/3126 від 18.02.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 29 217,12 грн., з яких позивачу згідно страхового акту від 24.02.2015 року відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплачено 21636,96 грн. Таким чином, завдана позивачу шкода є меншою за ліміт відповідальності страховика.

Акт виконаних робіт № 11 від 17 березня 2015 року, який виконаний на замовлення позивача ОСОБА_2 і взятий судом першої інстанції для підтвердження завданої позивачу шкоди, згідно з яким вартість закуплених запчастин та роботи по відновленню автомобіля НОМЕР_2 складає 69012 гривень, не є належним та допустимим доказом, оскільки шкода заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди в даному випадку підлягає встановленню і оцінці відповідно до вище наведеного Закону. Встановлену згідно звіту №2809/3126 від 18.02.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Fiat Doblo» і на підставі якого прийнято рішення про страхове відшкодування, матеріалами справи не спростовано.

За таких обставин заявлені позовні вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з нього матеріальних збитків в сумі 19012 грн. є безпідставними і необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків в сумі 19012 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову позивачу у даних вимогах з вище наведених підстав.

В той же час, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000грн., виходячи з наступного.

Матеріалами справи доведено, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1, пошкоджено автомобіль позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, згідно пункту 3 ч.2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір моральної шкоди, згідно ч.3 зазначеної статті, визначається судом залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення по справі.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 ЦК України, така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, при цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту , визначеного у пункті 9.3 ст. 9 Закону; якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини другої ст. 23 ЦК України, таке відшкодування здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

З врахуванням наведеного відшкодування завданої моральної шкоди, пов'язаної з пошкодженням майна позивача, повинен здійснювати відповідач ОСОБА_1, як особа, яка винна у скоєнні ДТП.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем ОСОБА_1 моральної шкоди та вірно, з врахуванням положень ч.3-5 ст. 23 ЦК України, роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», розумності і справедливості визначив розмір відшкодування моральної шкоди. Рішення в цій частині є законним і обґрунтованим, а доводи апеляції в цій частині не спростовують висновків суду.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 15 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків в сумі 19012грн. скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач:

Судді: