У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 384/466/15-ц

№пр. 2-з/384/2/2015

06 липня 2015 року

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та заявою про забезпечення позову в якій вказав про наявність підстави вважати, що відповідач не бажає повернути заборгованість за договором, а має намір відчужити рухоме та нерухоме майно, що йому належать на користь третьої особи з метою ухилитись від виконання зобовязань по сплаті боргу, що є предметом спору. У зв"язку з наведеним, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборонити відчужувати рухоме та нерухоме майно, що перебуває у власності відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач не зазначив інші відомості, потрібні для забезпечення позову, зокрема, не вказав на яке саме рухоме та нерухоме майно відповідача необхідно накласти арешт та не зазначив вартість майна.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід повернути позивачу ОСОБА_2.

Враховуючи дані обставини, суд роз»яснює позивачу, що він не позбавлений права подавати заяву про забезпечення позову протягом розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Сорокіна