Справа 165/1447/15-ц
Провадження 2/165/504/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Горецької З.В.

при секретарі Король І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нововолинську в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, суд -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на час навчання ОСОБА_3 в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, 29.08.2001 року шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис №173. Від даного шлюбу у них є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_3 навчається у Київському національному торгівельно-економічному університеті на факультеті товарознавства і торгівельного підприємництва, на денній формі навчання, готується додатково вступати на заочне відділення з іншої спеціальності (на даний час вже пройшла ЗНО з української мови та літератури), приймає участь у науково-дослідницькій діяльності, олімпіадах, конкурсах університету та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У зв'язку з тим, що вона навчається у м.Києві, потребує додаткових витрат на проживання, проїзд, харчування. Крім цього, вона має хронічні захворювання та потребує постійного лікування. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на додаткові витрати для утримання ОСОБА_3 не надає, хоча має постійний дохід: одержує пенсію по інвалідності та страхові виплати внаслідок професійного захворювання. Просять позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що з відповідачем розлучилась, коли їх доньці ОСОБА_3 було три роки, і з того часу відповідач окрім стягуваних за рішенням суду аліментів допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, дитиною не цікавиться. Жодного разу вона не зверталась з проханням до відповідача із наданням додаткових коштів на оздоровлення дитини. Донька ОСОБА_3 хворіє хронічними захворюваннями на лікування яких потрібна значна сума коштів. Крім того, станом на сьогоднішній день донька здобуває другу вищу освіту в Київському національному торгівельно-економічному університеті на вечірній формі навчання, дана освіта є платною. Крім доньки, яка навчається, на її утриманні є також мати- пенсіонерка, яка також потребує додаткових витрат на лікування, а єдиною людиною, яка працює є вона- ОСОБА_1, хоча є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Її заробітної плати ледве вистачає на покриття всіх витрат по утриманню доньки, її лікування, оздоровлення в санаторіях та на допомогу матері- пенсіонеру, тому просить позов задовольнити, постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі ? від усіх видів доходів останнього.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, оскільки, зі слів позивачки ОСОБА_1 перебуває на навчанні у м.Києві, а тому, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що слід поводити розгляд справи у її відсутності, проти чого учасники процесу не заперечили.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання, однак в меншому розмірі, ніж просить позивачка- згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів доходу. Зазначив, що є інвалідом ІІ групи, хворіє, а тому потребує коштів на власне лікування. Крім того, у нього на утриманні є неповнолітня дитина- син від другого шлюбу на утримання якого теж потрібні кошти.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано /а.с.7/, в якому у них народилася донька- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Як вбачається з довідки № 117/2015 від 20.04.2015 року /а.с. 9/ ОСОБА_3 навчається на факультеті товарознавства і торгівельного підприємництва Київського національного торгівельно-економічного університету (денна форма навчання). Крім того, з попереднього договору №1686звб-2015 від 30.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 зарахована на вечірню форму навчання факультету філології в Київський національний торгівельно-економічний університету /а.с.89-90/. Факт проплати за навчання підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №9093 від 30.07.2015 р. /а.с.91/. Проживає ОСОБА_3 в гуртожитку, вартість якого становить 2592,00 грн. за 12 місяців 2014 року та 2899,20 грн. за 12 місяців 2015 року, квитанції за проплату якого представлені в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_3 /а.с.87, 88/ як представлені нею і посадочні документи на ім'я ОСОБА_3 /а.с.77-86/ на загальну суму 864,60 грн.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дітей, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувачів аліментів.

Судом встановлено, що позивачка по справі- ОСОБА_3, на утримання якої на час її навчання просять стягувати аліменти, хворіє хронічними захворюваннями, та потребує постійного лікування, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями на купівлю ліків /а.с.73, 74, 75, 76/ та довідками: а.с.55, 51, 52, 53-54, 59-60, 61, 65-66, 67, 68, 69, 70, 71, з яких вбачається, що ОСОБА_3 хворіє хронічним холециститом, дифузним нетоксичним зобом ІА ст., гіпоплазія матки, Аномалією Арнольда Кіарі ІІ тип. Позивачка ОСОБА_1 неодноразово возила дитину на санаторно-курортне лікування /а.с.55-57/, /а.с.62-63/, сама проводила оплату такого лікування /а.с.58, 64/, проти чого відповідач в судовому засіданні не заперечив.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства /а.с.113/, отримує пенсію на 1-го утриманця, яка становила за березень-серпень 2015 року 9141,00 грн. /а.с.112/, державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи яка становила за березень-серпень 2015 року 5694,00 грн. /а.с.111/, крім того, позивачка ОСОБА_1 працює в 5 Державній пожежно-рятувальній частині УДНС у Волинській області на посаді головного бухгалтера і її заробітна плата з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року становить 45498,67 грн. /а.с.110/.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України).

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з причин професійних захворювань /а.с.33/, хворіє на остеохондроз /а.с.32/, витрачає кошти на лікування /а.с.34-35/, отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання /а.с.97/, розмір якої становить за липень 2014 року - липень 2015 року 28914,03 грн., та за серпень 2014-липень 2015 року отримав страхові виплати в розмірі 39236,23 грн. /а.с.98-99/. Крім того, має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.31/, однак, як встановлено в судовому засіданні його дружина ОСОБА_6, мати неповнолітнього ОСОБА_7 працює у філії Волинського обласного управління АТ «Ощадний банк», та її заробітна плата січень-червень 2015 року становила 12517,00грн. /а.с.100/.

Суд, проаналізувавши доводи відповідача щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів доходів щомісячно на дитину, яка продовжує навчання, враховуючи матеріальне становище позивача, приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При цьому загальний розмір аліментів, що підлягатиме стягненню із відповідача не перевищуватиме 50% від його заробітної плати.

Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2015 року, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьохрічного віку.

Згідно положень статті 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213-215, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 199 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Нововолинська Волинської області в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? від усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 05.06.2015 року і до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суму судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Волинської області через районний суд.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя З.В. Горецька