Справа №2-175/362/15-ц
провадження №175/139/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.М.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільно нажитого майна, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав предявлений позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити, взнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №16-А по вулиці Залізничній у с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, загальною площею 104,2 кв.м, з яких житлова площа становить 59,8 кв.м.

Відповідач та його представник у судовому засідання заперечували проти предявленого позову, посилаючись на те, що спірне домоволодіння було побудовано за особисті кошти саме ОСОБА_2, які йому надавав батько, тому вимоги позивачки є необґрунтованими та безпідставними і підлягають залишенню без задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 05 серпня 1994 року між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Усенко) ОСОБА_3 було укладено шлюб (зареєстрований Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №23), від якого, 14 січня 1997 року у них народилася донька ОСОБА_4 (свідоцтво про народження І-КИ №384160).

Проте, 22 жовтня 2012 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано.

Зокрема за період шлюбу та проживання однією родиною сторонами було побудовано житловий будинок №16-а по вул. Залізничній в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, на який 18 травня 2008 року, Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради, на імя ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №154780, на підставі чого за відповідачем, Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» була проведена державна реєстрація права власності на зазначений будинок, вартість якого, на момент реєстрації склала 110 100,00 грн.

Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, з огляду на яку у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, оскільки жодного договору про набуте майно між сторонами не укладалося, воно належить кожному у рівних частках, тобто по ? частині.

Зокрема, згідно розяснень Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що домоволодіння №16-а по вул. Залізничній в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області - є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2, а тому - вважаю за можливе визнати право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна та його розподіл між сторонами, виходячи з принципу рівності часток його співвласників.

Що стосується посилань ОСОБА_2 та показань свідків про те, що будівництво спірного домоволодіння відбувалося за особисті кошти батька відповідача, суд приходить до висновку про те, що спірне майно є спільним майном подружжя, оскільки допитані у судовому засіданні свідки є близькими родичами відповідача ОСОБА_2, тому можуть бути зацікавлені у розгляді справи саме на його користь. Крім того, ОСОБА_2 не було надано інших доказів на підтвердження того, що спірне майно є його особистою власністю.

Враховуючи вказані факти та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору у розмір 500,50 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст. 3, 235, 321, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 72 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільно нажитого майна задовольнити у повному обсязі.

Поділити спільно нажите майно подружжя наступним чином.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №16А по вулиці Залізничній у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальною площею 104,2 кв.м та житловою площею 59,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 500 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов