Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 311/2494/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Носик М.А.
Номер провадження 22-ц/778/5357/15 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.

Онищенка Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним додатку до кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним додатку до кредитного договору.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя виходив із того, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебувала цивільна справа №2/311/168/2015 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НБУ про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №ZPDNGA00002293 від 25 квітня 2008 року. За результатами розгляду вказаної справи 02 квітня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, яке ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2015 року залишено без змін.

Тобто, судом вже були вирішені ті самі позовні вимоги, що вказані у поданій ОСОБА_3 позовній заяві. ОСОБА_3 заявляються вимоги, які вже були предметом розгляду іншим судом та з приводу яких є рішення, яке набрало законної сили.

Проте, такий висновок судді не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Так, наявність або відсутність права на звернення до суду з позовом в кожному конкретному випадку залежить від певних обставин, іменованих передумовами права на пред'явлення позову. Їх можна визначити як обставини, з наявністю або відсутністю яких цивільний процесуальний закон пов'язує можливість пред'явлення позову в суді.

За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, або ухвали суду про закриття провадження у справі у зв'язку із відмовою позивача від позову, або ухвали про закриття провадження у справі у зв'язку із укладенням мирової угоди сторін. У цих випадках спір остаточного розв'язано судом і повторне звернення до суду не допускається.

Законодавством України кожній особі гарантоване право на судовий захист своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997р. щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження по справі.

Як вбачається з рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НБУ про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №ZPDNGA00002293 від 25 квітня 2008 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2015 року по цій справі, позивач просив суд визнати недійсним спірний кредитний договір з підстав порушень валютних операцій відповідачем з посиланням на ст.ст.203, 215, 524 ЦК України.

При аналізі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа НБУ про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2015 року та позовної заяви по цій справі колегія суддів дійшла висновку про те, що предмет та підстави позовів не співпадають.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги з яких підстав заявлено позов, а з рішень судів вбачається, що позов ОСОБА_3 було пред»явлено за порушень валютних операцій з посиланням на ст.ст.203,215, 525 ЦК України, в той час як із змісту позову в цій справі вбачається, що позов заявлено з підстав обману з посиланням на ст.230 ЦК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суддя прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі, тому постановлена ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з належним дотриманням вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у цій справі скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: