Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на рішення, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Калітника Павла Івановича, начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Коломієць Олени Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на рішення, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції (далі - ВДВС Чернігівського РУЮ) Калітника П.І., начальника ВДВС Чернігівського РУЮ Коломієць О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в результаті оманливих обіцянок її колишнього чоловіка ОСОБА_7 та його адвоката для зняття арешту з квартири ОСОБА_7, вона 10 квітня 2013 року написала заяву про фактичне виконання рішення в повному обсязі, тобто сплату аліментів аж до повноліття. Після зняття арешту з квартири ОСОБА_7, деякий час платив аліменти в меншому розмірі, ніж вони домовлялися, а з липня 2014 року припинив сплату аліментів зовсім. Зазначала, що звернувшись до державного виконавця, дізналась про закінчення виконавчого провадження. Вважала дії державного виконавця Калітника П.І., щодо закриття виконавчого провадження такими, що порушують її права.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2015 року скаргу задоволено частково.

Визнано незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 10 квітня 2013 року ВП №37328565 головного державного виконавця Калітника П.І. згідно п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа №2-3604/08 виданого 09 грудня 2008 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2008 року і до повноліття дитини.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20 серпня 2015 року ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2015 року скасовано, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, чи передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4, апеляційний суд, враховуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», вірно виходив із того, що стягувачем у заяві, яка була подана 09 квітня 2013 року до ВДВС Чернігівського РУЮ, було чітко вказано підставу для закінчення виконавчого провадження, а тому дії державного виконавця щодо виконання зазначеного виконавчого документа вчиненні відповідно до закону та в межах повноважень.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ця ухвала підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Ступак