Справа № 376/1877/13ц Головуючий у І інстанції Клочко В.М.
Провадження № 22-ц/780/3953/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 29 30.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

за участю секретаря Петленко І.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

З серпня 2013 року в провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 376/1877/13-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 02.12.2013 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.05.2014 року скасовано рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.12.2013 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 року вищезазначені рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 15.01.2015 року провадження у справі відкрито.

05.02.2015 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла ухвала судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.01.2015 року про відкриття провадження у справі № 495/504/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, згідно якої об'єднано в одне провадження вказану цивільну справу із цивільною справою № 376/1877/13-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої ДТП.

Представник відповідача ОСОБА_7 заявив клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_2 пред'явлено позов з аналогічними позовними вимогами, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Крім того, посилався на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2015 року, якою об'єднано зазначені позови.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2015 року в задоволенні клопотання про передачу даної справи за підсудністю відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Київської області, посилаючи на неправильне застосування норм процесуального права та неповне з'ясування судом обставин справи, що мають істотне значення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2015 року як на підставу для передачі справи за підсудністю.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 116 ЦПК України, виходив з неможливості передачі до іншого суду справи, яка вже розглядається судом.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених ЦПК України.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК України забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, які впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених ч. 1 ст. 116 ЦПК України.

Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК).

У разі виявлення під час про ведення попереднього судового засідання чи під час судового розгляду справи по суті порушення правил виключної підсудності суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду (ч. 4 ст. 116 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що дана цивільна справа № 376/1877/13-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої ДТП, перебуває в провадженні Сквирського районного суду Київської області ще з 2013 року та неодноразово переглядалась судами вищих інстанцій, тому підстави для передачі даної цивільної справи за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області - відсутні.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ухвалу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2015 року, якою об'єднано в одне провадження вищезазначені справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 126 ЦПК України, суд має право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача.

В даному випадку, справа, що перебуває на розгляді у Сквирському міськрайонному суді за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої ДТП та справа, провадження по якій відкрито Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, до категорії справ, визначених ч. 1 ст. 126 ЦПК України не підпадають.

Доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: