УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 27 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Д.Б. Право власності на квартиру зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за НОМЕР_1.

У квартирі проживає ОСОБА_7, яка є попереднім власником вказаної квартири та чинить позивачу перешкоди у користуванні її власністю.

19 листопада 2013 року позивач звернулась до відповідача з листом, в якому просила її добровільно виселитися в місячний термін із квартири, однак вказана вимога залишена ОСОБА_7 без виконання.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_6 просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в здійсненні її права власності на квартиру АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_7 з вказаної квартири на підставі ст. 391 ЦК України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено. Усунуто перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року із залишенням в силі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 чинить їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, а також, що відповідачем отримано вимогу про виселення від 19 листопада 2013 року.

Скасовуючи рішення суду та ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право колишнього власника квартири на користування житлом є похідним від права власності на квартиру, а тому, після відчуження квартири ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2009 року, ОСОБА_7 втратила право користування вказаним житлом.

З матеріалів справи вбачається, що 05 березня 2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. і зареєстрований в реєстрі за № 662, відповідно до умов якого ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_9 купив квартиру АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 16 травня 2003 року.

25 вересня 2009 року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. і зареєстрованого в реєстрі за № 3873, ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_11 придбав квартиру АДРЕСА_1.

27 вересня 2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Клименком Д.Б. та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_11 подарував зазначену квартиру ОСОБА_6

Крім того, судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач - ОСОБА_7

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. ст. 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук