13.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/2248/15-ц
Справа №2/205/1414/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, адвоката Ремез К.І.,

третьої особи ОСОБА_3, представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2015 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на 4/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

За життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів своєму брату - ОСОБА_7.

На момент смерті батька позивачка була неповнолітньою, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті батька.

У встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки була неповнолітньою, а згодом вважала, що її мати виконала всі юридичні формальності щодо оформлення спадщини, тому вчасно не звернулася до нотаріуса.

На підставі викладеного та уточнивши свої вимоги, позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійний вимог залучено ОСОБА_3.

В судовому засідання позивачка та її представник за договором адвокат - Ремез К.І. позовні вимоги уточненого позову підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в особі свого законного представника, у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки представника у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за відсутністю свого представника до суду не надсилав.

Третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника, до суду не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника у зв'язку із виробничою завантаженістю.

Третя особа - ОСОБА_3 та її представник за довіреністю - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог позову заперечували у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст складений 17 серпня 2015 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист її особистих прав та майнових інтересів, пов'язаних із правом спадкування, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Суд з'ясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.70). Після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.69).

ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину являвся власником 4/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.10,11-12).

Встановлено, що згідно першої інвентаризаційної справи право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 на 4/20 частки, за ОСОБА_7 на 4/20 частки, за ОСОБА_9 на 5/20 часток, за ОСОБА_10 на 7/20 часток (а.с.57).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.3). За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_7 (а.с.73).

Як вбачається із паспортних документів позивачки, на момент смерті батька - ОСОБА_6, їй виповнилось 17 років (а.с.4).

У відповідності до ст..535 ЦК Української РСР (в редакції від 08.10.1999 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

22 грудня 2011 року помер ОСОБА_7 (а.с.40), який за життя склав заповіт, яким заповів ОСОБА_11 та ОСОБА_1 належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 (з.а.с.59).

Судом також встановлено, що рішенням суду від 11 червня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/20 частки домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (цив.спр.№205/74/14-ц а.с.99-102,134-137).

Як вбачається із спадкової справи №181/2015, що відкрита державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 06.03.2015 року, ОСОБА_1 звернувшись до державного нотаріуса ДДДНК для належного оформлення спадщини після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала відмову, у зв'язку із пропуском нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.63-74).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Так, згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Починаючи з 20 серпня 1999 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6), що свідчить про те, що на момент смерті свого батька не проживала разом із ним.

Згідно ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до 13 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1228, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, ч.1 ст.61, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до 13 жовтня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Шавула