Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1991/15 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Осоцького І.І.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року за заявою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Частюка В.О. про заміну способу та порядку виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про звернення стягнення на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання іпотечного договору недійсним, витребування майна та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

18 травня 2012 року ухвалено рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя , за яким в рахунок погашення заборгованості за договором позики, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернуто стягнення на земельну ділянку, що належить на прав власності ОСОБА_6.

В межах виконавчого провадження по виканню зазначеного рішення суду, державний виконавець просив розглянути питання про можливість заміни способу виконання шляхом набуття земельної ділянки, на яку звернено стягнення у власність стягувача Нікитіна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року заяву державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Частюка В.О. про заміну способу та порядку виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2012 року задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Частюка В.О. про заміну способу та порядку виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2012 року залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для заміни способу виконання рішення суду стало те, що боржник не відчиняє двері та потрапити до предмета іпотеки для його опису немає можливості.

За таких обставин незрозуміло з яких міркувань суд вважав, що набуття права власності за стягувачем не порушуватиме прав інших осіб, позаяк вартість предмета іпотеки та співвідношення з сумою боргу залишилися не з'ясованими.

Крім того, судом не досліджувалося питання про те, хто крім боржника є власником спірної земельної ділянки.

Апелянт посилається на неоспорений факт того, що він набув право власності на земельну ділянку позаяк придбана вона була ОСОБА_6 в період шлюбу з ним.

Натомість суд не з'ясовував ці питання, не залучив до участі у справі співвласника, зробив висновок про те, що борг не погашений на підставі лише подання державного виконавця, з якого не вбачається, що ним вчинені всі передбачені законом заходи щодо виконання судового рішення про звернення стягнення.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Незважаючи на це, справа була розглянута без участі державного виконавця, жодних посилань на закон, який надавав би право визнати за стягувачем право власності, суд не навів.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд питання про заміну способу виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду питання про заміну способу виконання судового рішення.

Головуючий:

Судді: