10 березня 2015 року
Справа № 203/1072/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови. (а.с. 1-4)

Заявник у скарзі та представник заявника у судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог, посилались на те, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 08.11.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 203/1072/13-ц від 07.06.2013 року. 27.01.2015 року представником заявника була отримана копія постанови державного виконавця. Пізніше, постановою від 15.10.2014 року була змінена назва сторони виконавчого провадження стягувача ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Омега Банк». Заявник вважає, що постановою від 08.11.2013 року було порушено його права і тому вона є неправомірною і підлягає скасуванню, оскільки як випливає із тексту постанови державного виконавця, рішення суду по цивільній справі № 203/1072/13-ц за яки було видано виконавчий лист, було винесено на користь ПАТ «Сведбанк» (про стягнення заборгованості за кредитним договором № 593-Ф від 17.05.2006 року, права вимоги за яким з 18.06.2013 року перейшли до АТ «Дельта Банк»), а новим кредитором з 18.06.2013 року став АТ «Дельта Банк», тоді як ПАТ «Сведбанк» змінив назву на ПАТ «Омега Банк», а отже не міг бути стягувачем за вищезазначеним виконавчим листом на дату його видання та подання до органу виконавчої служби, не міг бути стягувачем на дату подання заяви про примусове виконання та на дату відкриття виконавчого провадження, оскільки належним кредитором з 18.06.2013 року став АТ «Дельта Банк», а отже він і повинен був подавати заяву про відкриття виконавчого провадження одночасно із документами, якими підтверджується його права як правонаступника. Тобто, станом на 08.11.2013 рік на момент відкриття виконавчого провадження на користь ПАТ «Сведбанк» у нього не було прав вимоги по відношенню до заявника. Більш того, на момент винесення оскаржуваної постанови юридичної особи із найменуванням ПАТ «Сведбанк» не існувало, натомість існувала та існує юридична особа із найменуванням ПАТ «Омега Банк», яка також не є кредитором боржника за виконавчим провадженням. Враховуючи вищевикладене позивач в обґрунтування підстав заявленої скарги посилався на те, що неналежне зазначення стягувача унеможливлювало виконання заявником рішення суду відповідно до постанови, навіть якщо б ОСОБА_3 своєчасно її отримав, оскільки особа не може бути примушена до виконання зобовязань на користь неналежного кредитора та на погашення неналежного зобовязання, тим більш не зобовязана здійснювати таке виконання добровільно. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив суд визнати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 року неправомірною та скасувати, поновити строк для подання скарги. (а.с. 1-4)

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. (а.с. 51)

Представник заінтересованої особи ПАТ «Омега Банк» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. (а.с. 51)

Представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у судовому засіданні заперечувала проти заявлених заявником підстав для задоволення скарги, оскільки вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», підстави визначені ст. 26 вказаного Закону для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні, головним державним виконавцем на підставі заяви представника ПАТ «Омега Банк», відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», 08.11.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, сторонам виконавчого провадження були відправлені копії постанов про відкриття виконавчого провадження. Також зазначила, що представником ПАТ «Сведбанк» при зверненні до виконавчої служби у своїй заяві було зазначено про зміну свого найменування на ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ПАТ «Сведбанк», що свідчить про те, що ПАТ «Сведбанк» змінив лише назву юридичної особи, а не організаційно-правову форму. Таким чином у державного виконавця були відсутні відомості щодо відступлення прав вимоги від ПАТ «Омега Банк» до АТ «Дельта Банк», а отже і відсутні підстави для відмови у відкриття виконавчого провадження щодо неналежного стягувача, у звязку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 року повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а отже не підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного представник державної виконавчої служби України просила суд відмовити заявнику в задоволенні скарги у повному обсязі. (а.с. 49-51)

Вислухавши пояснення сторін у судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ у цивільній справі № 203/1072/13-ц за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було ухвалено заочне рішення, яке набрало законної сили, яким позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто на користь банку з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 593-Ф від 17.05.2006 року у розмірі 28 751 грн. 46 коп., що підтверджується рішенням суду від 23.05.2013 року, наявним в матеріалах цивільної справи № 203/1072/13-ц. (а.с. 250-251)

Також, судом встановлено, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на виконання вищезазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист № 203/1072/13-ц, внаслідок чого 08.11.2013 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 40604589 із примусового виконання рішення суду від 07.06.2013 року, викладені обставини підтверджуються матеріалами справи та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5)

Крім того, судом встановлено, що 15.10.2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 було змінено назву сторони виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Омег Банк» на підставі заяви представника стягувача, який повідомив про зміну свого найменування на ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ПАТ «Сведбанк», у звязку із чим головним державним виконавцем була винесена постанова про зміну назви сторони виконавчого провадження, що підтверджується копією постанови від 15.10.2014 року та копією супровідного листа віл 16.10.2014 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6)

Встановлено, що між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 13.05.2014 року, за умови якого ПАТ «Сведбанк» здійснив відступлення своїх прав вимоги за кредитними договорами, договорами іпотеки, договорами застави та договорами поруки на користь ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується копією повідомлення про відступлення від 04.07.2013 року, копією виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 13.05.2014 року, копією витягу з додатку № 1 та копією витягу з ЄДРПОУ, наявними в матеріалах справи. (а.с. 8-15)

Також, судом було встановлено, що 16.10.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 була ухвалена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві № 203/1072/13- від 07.06.2013 року у звязку з тим, що 16.09.2014 року до відділу надійшла заяві від 15.09.2014 року про повернення виконавчого документа, якою представник стягувача, керуючись ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», просила повернути виконавчий лист № 203/1072/13-ц, виданий 07.06.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, що підтверджується копією заяви-вимоги від 16.10.2014 року, копією постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.10.2014 року та копією супровідного листа від 16.10.2014 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 20-22)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Цивільно-процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Закону, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV одним із видів виконавчих документів є виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до змісту ст. 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до розяснень п.18 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Суд при розгляді скарги враховує зазначені заявником обставини, які слугували підставою для відкриття виконавчого провадження по виконавчому листі № 203/1072/13-ц виданого 07 червня 2013 року, а також приймає до уваги, що примусовому виконанню підлягають не будь-які рішення, ухвалені судами, а такі рішення, які за своїм характером спрямовані на виконання певних імперативних дій, тобто дій, що обумовлюють виникнення у боржника обовязку вчинити такі дії (сплатити кошти або стягнути їх, передати майно тощо).

Враховуючи вищезазначене, виходячи зі змісту виданого на підставі рішення суду стягувачу виконавчого листа, суд приходить до висновку, що виконавчий документ відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на момент відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави визначені в ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» для відмови у відкритті виконавчого провадження, внаслідок чого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 на підставі заяви представника ПАТ «Омега Банк», відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 року.

Суд відмовляючи в задоволенні скарги, враховуючи доводи в її обґрунтування заявлені представником заявника виходив з того, що виконавчий лист було предявлено на виконання представником ПАТ «Омега Банк», при цьому, у виконавчому листі було зазначено ПАТ «Сведбанк», однак постановою головного державного виконавця від 15.10.20.14 року було прийнято рішення про заміну назви сторони виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Омега Банк», тобто була змінена лише назва юридичної особи, а не організаційно-правова форма ПАТ «Сведбанк». Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження у головного державного виконавця були відсутні відомості щодо відступлення прав вимоги від ПАТ «Омега Банк» до ПАТ «Дельта Банк», у звязку з чим, суд прийшов до висновку про відсутність підстав у державного виконавця для відмови у відкритті виконавчого провадження щодо неналежного стягувача, з огляду на те, що державний виконавець здійснював заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, зазначеного в документі на примусове виконання рішення суду, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 було вжито неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 08 листопада 2013 року була прийнята відповідно до вищезазначеного закону та у межах повноважень державного виконавця, тому суд приходить до висновку про відсутність з боку державного виконавця порушень прав і свобод заявника, тому суд вважає необхідним у задоволенні скарги ОСОБА_3 у задоволенні скарги на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 08 листопада 2013 року відмовити, у звязку з її необґрунтованістю та відсутністю в діях державного виконавця порушень закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 11, 17, 19, 25, 26 Закону України «При виконавче провадження», ст.ст. 383, 386-387, 389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 у задоволенні скарги на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур