АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2524/15 Головуючий в 1 інстанції:
Єдиний унікальний номер справи: 661/1019/14-ц Бойко М.Є.
Категорія 27 Доповідач : Бездрабко В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

Приходько Л.А.

при секретарі: Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" та ОСОБА_3 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №77.1/АК-01024.08.2, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 31192,26 доларів США зі сплатою 7,7% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 13 червня 2015 року включно.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня, між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

Також з метою забезпечення виконання договору 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, станом на 12 серпня 2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 137 004,06 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту 20 837,94 доларів США; заборгованості по відсоткам - 2 386,09 доларів США; пені - 113 178,54 доларів США; 3% річних у сумі 2 335,60 доларів США; інфляційних виплат - 19,11 доларів США, яку ПАТ «Родовід Банк» просив солідарно стягнути з відповідачів на користь банку та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 липня 2015 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволений частково.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №77.1/АК-01024.08.2 від 13 червня 2008 року у загальному розмірі 29 349,47 доларів США, з яких:

-заборгованість по кредиту 16 804,85 доларів США;

-заборгованість по відсоткам 2 125,65 доларів США;

-пеня 10 418,97 доларів США.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_3/. та ОСОБА_4, в рівних частках, на користь банку судовий збір у загальному розмірі 3654грн., тобто по 1827грн. з кожного.

В апеляційні скарзі ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Частково не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір пені присуджений до стягнення з відповідачів до 8 402,43 доларів США, вирішити питання розподіл судових витрат згідно приписів ст.88 ЦПК України та визначити розмір присудженої до стягнення заборгованості за договором у національній валюті гривні.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Родовід Банк» задоволенню не підлягає, а скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено та визнано сторонами, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №77.1/АК-01024.08.2, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 31 192,26 доларів США, які зобов'язався повернути до 13 червня 2015 року та сплатити 7,7 процентів річних за користування кредитом.

Пунктом 3.1.1 кредитного договору сторонами визначено щомісячне погашення позичальником заборгованості за кредитом у розмірі 371,34 долара США до «10» числа кожного місяця.

Того ж дня, між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки, за яким поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати перед банком у разі порушення останнім умов кредитного договору.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 12 серпня 2013 року заборгованість ОСОБА_3, у зв'язку з не належним виконанням ним зобов'язань за кредитним договором, становить 137 004,06 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтовано врахував строки позовної давності звернення позивача до суду, про що письмового було заявлено представником відповідача та ухвалив рішення у відповідності до вимог ст.256, 261, 266, 267 ЦК України.

Місцевий суд правомірно призначив до сплати заборгованість за тілом кредиту та процентам за користування коштами за період з 11 березня 2011р. по 12 серпня 2013року, врахувавши, що банк звернувся з позовом до суду - 11 березня 2014року та просив стягнути заборгованість, розрахунок якої обчислений станом на 12 серпня 2013року, врахувавши правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-116/цс 13, згідно якої у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Також судом правильно визначений розмір пені за договором, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів та обрахований згідно положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, з застосуванням спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки, з приводу чого доводи апеляційної скарги ПАТ «Родовід Банк» у зазначеній частині є неприйнятними.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частина четверта статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Встановивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд правомірно застосував до спірних правовідносин норму ч.3 ст.551 ЦК України та вважав за можливе зменшити розмір присудженої до сплати пені на рівні 50відсотків від загальної суми несплаченого тіла кредиту, що не суперечить вимогам законодавства, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині колегія суддів оцінює критично.

Також не можна погодитися з посиланнями банку про застосування до виниклих між сторонами правовідносин положень ст.625 ЦК України з огляду на відсутність правових підстав щодо стягнення з відповідачів суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції до зобов'язань визначених в іноземній валюті та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки договором визначено сплату пені, як засіб цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, що в разі стягнення процентів на підставі вказаної норми права, які за характером мають аналогічну компенсаційну природу, може призвести до подвійної відповідальності відповідачів, що є неприпустимим.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в пункті 12 постанови від 30 березня 2012року, №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.

З огляду на наведене не можуть бути прийняті до уваги посилання представника ОСОБА_3 щодо перерахунку судом суми заборгованості за договором та визначення її у гривневому еквіваленті на час ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що їх регулюють, з приводу чого доводи апеляційних скарг щодо неправильної оцінки судом зібраних по справі доказів та невідповідність покладених в основу рішення висновків суду фактичним обставинам справи позбавлені правового обґрунтування, а тому підлягають відхиленню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд не звернув увагу на положення ч.1 ст.88 ЦПК України та п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014р. №10, відповідно до яких у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на наведене та, враховуючи часткове задоволення позовних вимог банку, рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь ПАТ "Родовід Банк" судових витрат у загальному розмірі 3654 грн. слід змінити , зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів до 2925,02 грн., в рівних частках з кожного.

Керуючись ст.88, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 липня 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" судового збору у загальному розмірі 3654 грн. змінити, зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів до 2925,02 грн., в рівних частках з кожного.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: