Справа № 343/969/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1815/2015
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Шемрай Н.Б.

сторін: представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" (далі - ТзОВ "Кредитні Ініціативи") до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ТзОВ "Кредитні Ініціативи" на рішення Долинського районного суду від 15 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

08.05.2015 року ТзОВ "Кредитні Ініціативи" звернулось до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 11.08.2008 року ТОВ "ПростоФінанс" уклало з ОСОБА_4 кредитний договір, за умовами якого надали останньому кредит в сумі 15 000 грн.

18 травня 2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТзОВ "Кредитні Ініціативи" було укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до зазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №4 від 11.08.2008 року, що було укладено між ТОВ "ПростоФінанс" та ОСОБА_4, на користь ТзОВ "Кредитні Ініціативи". Відповідно до умов кредитного договору, Банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 грн. Позичальник неналежно виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого 10.04.2015 року утворилась заборгованість в сумі 38 394 грн. 67 коп.

Просило задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 394 грн. 67 коп., та судовий збір.

Рішенням Долинського районного суду від 15.06.2015 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ТзОВ "Кредитні Ініціативи" подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалене без врахування всіх обставин справи і підлягає скасуванню.

Судом не враховані дійсні вимоги кредитного договору в сукупності з вимогами Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до вимог п.п. 6.1 п.6 кредитного договору. Цей договір діє до повного повернення позичальником заборгованості та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов цього договору.

Вимоги вказаного пункту кредитного договору є, згідно ст.259 ЦК України, договірним продовженням строку позовної давності понад трирічний загальний строк, визначений ст.257 ЦК України.

Вказує, що у суду не було підстав для відмови в позові, а посилання на загальний строк позовної давності суперечить умовам кредитного договору.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 11 серпня 2008 року між ТзОВ "ПростоФінанс", правонаступником якого відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року та додатку №1 до нього є ТзОВ "Кредитні ініціативи", та ОСОБА_4, був укладений кредитний договір за № 4.

Відповідно до даного договору, відповідачу надано кредит в розмірі 15 000 грн. на придбання товарів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8% річних, з кінцевим терміном повернення 10 серпня 2011 року.

В порушення умов договору, ОСОБА_4 належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит не погасив, не сплатив відсотки від комісії за користування ним.

Загальна сума заборгованості становить 38 394 грн. 67 коп., в тому числі: за кредитом - 12 907 грн. 70 коп., по відсотках - 4 284 грн. 84 коп., по комісії - 19 200 грн., штраф - 2002 грн. 13 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність, строк якої сплив до подачі позову у даній справі, а саме 10 серпня 2011 року (а. с. 45). А з позовом ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до ОСОБА_4 08 травня 2015 року, що свідчить про пропущення позовної давності позивачем.

Таким чином, у позовних вимогах ТзОВ "Кредитні ініціативи" ОСОБА_4 слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Також, згідно з ч. 1, ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У відповідності до вимог ст 258, ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В силу статті 262 ЦПК України, заміна сторони у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно зі ст 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до вимог кредитного договору, термін погашення кредиту 10.08.2011 року в порядку і в терміни, встановлені графіком щомісячних платежів, який є невід'ємною частиною договору.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, що у позивача виникло право пред'явити вимогу про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту починаючи з несплати чергового платежу. Позивачу були передані боргові зобов'язання без вказівки та розрахунку з якого часу відповідач перестав виконувати зобов'язання за кредитним договором відповідно до графіку сплати чергових платежів, тому суд першої інстанції, враховуючи зазначену обставину, дійшов правильного висновку, що навіть після закінчення встановленого сторонами строку повного виконання зобов'язання, 10.08.2011 року (а.с. 7), позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду, а відповідач до завершення розгляду справи подав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності.

З позовною заявою про стягнення заборгованості ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернулося лише 08.05.2015 року.

Представник позивача не звертався до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом та не навів поважних причин пропуску строку давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно п. п. 6.1 п.6 кредитного договору, Договір діє до повного виконання зобов'язання, не може вважатись продовженням дії строкового договору, оскільки відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін-певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст. 251, ч.2 ст. 252 ЦК Укпаїни).

Таким чином, умова договору, що він діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, не може вважатися встановленим сторонами строком дії договору.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач пропустив строк на пред'явлення вимоги відповідача.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 15 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко