АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1912/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Воронкова І. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівЗахарової А. Ф. , Нерушак Л. В.
при секретаріВосколович-Литвин Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и л а :

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 26.08.2012 року уклав із відповідачем договір позики, згідно за яким передав грошові кошти в сумі 61000 грн, які відповідач зобов'язався повернути до 26.10.2012 року. Станом на 26.10.2012 року відповідач повернув позивачу грошові кошти в сумі 10 000 гривень, а решта 51000 грн. залишилася не повернутою. Не зважаючи на закінчення зазначених у договорі строків відповідач борг не повернув, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 борг за договором позики в сумі 51 000 грн. та 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 3 814 грн., інфляційні нарахування в сумі 15 065 грн., а всього на загальну суму 69879 грн. 08.04.2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача борг за договором позики з урахуванням інфляції та 3% річних в сумі 88524, 24 грн.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг за договором позики від 26.08.2012 року з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 82300 грн. та витрати по справі за сплату судового збору в сумі 823 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом допущена невідповідність висновків суду обставинам справи, невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, а також стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати: 411, 50 грн судового збору, 3400 грн за надану правову допомогу.

Заслухавши доповідача, сторони, вивчивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: сторонами 26.08.2012 року укладено договір позики на суму 61000 грн на строк два місяці. Відповідачем розписка про отримання коштів написана добровільно, за своєю суттю вона є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Гроші в сумі 11000 грн частково були повернуті відповідачем позивачу. Дані обставини визнані сторонами, підтверджуються відповідними доказами, узгоджуються з іншими матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Суд встановив, що позивачем неправильно розраховано суму боргу з урахуванням індексу інфляції, тому в цій частині позов задовольнив частково на суму 82300 грн, що складається з суми боргу 50000 грн, індексу інфляції - 29300 грн та трьох процентів річних - 3000 грн.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги апелянт заперечує сам факт отримання ним позики від ОСОБА_7 та вказує, що розписка про отримання позики на суму 61000 грн написана ним на виконання інших домовленостей між сторонами. Вважає, що даний факт є підставою для скасування судового рішення та відмови в позові.

Така позиція апелянта не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до вимог ст. 1053 ЦК України боргове зобов'язання між сторонами може бути замінене по домовленості між ними у позикове зобов'язання. Апелянт у своїй апеляційній скарзі визнає, що за взаємною домовленістю між ним та ОСОБА_7 існуючий станом на 26.08.2012 року борг був переведений у позикове зобов'язання шляхом написання розписки на суму 61000 грн.

За встановлених фактичних обставин справи, які визнають обидві сторони, підстав для скасування законного та обґрунтованого наявними у справі доказами рішення суду колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія,вича на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду та рішення районного суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали і можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :