АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6052/15 Головуючий 1-інст. - Гуменний З.І. Справа № 636/123/15-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретарів - Пруднікової О.В., Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

15 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати його потерпілим та цивільним позивачем; поновити його на роботі в Приватному акціонерному товаристві "ТММ-Енергобуд" на посаді єлектросварювальника на полуавтоматичних машинах 5-го розряду дільниці збірки й зварювання з 04 лютого 2014 року і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного пргогулу за період з 04.02.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 51506,68 грн., спричинену моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 гр6н. і у відповідності до ч.4 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі і стягнення заробітку за один місяць.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 доповнив позов, збільшивши вимоги в частині стягнення і станом на 10.07.2015 року просив стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 79621,68 грн. , витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди не змінював.

Рішенням Чугуївського міського суду Харкіської області від 16 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції і постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування скарги посилається на грубе порушення відповідачем вимог трудового законодавства при його звільненні, оскільки йому не була запропонована будь-яка інша робота, а документи, надані відповідачем на підтверджзення його відмови від переводу на іншу роботу викликають сумніви у їх законності. Службова записка начальника ВУП ОСОБА_5. не має дати її складання, акт від 31.01.2014 року складено заінтересованими особамиі можливо вже під час розгляду справи судом.

Той факт, що ніякої іншої роботи йому не було запропоновано підтверджено відеозаписом, зробленим ним в останній робочий день, де під час його розмови з начальником відділу управління персоналом, остання заявила, що ніякої іншої роботи йому не буде запропоновано.

Вказує, що суд безпідставно не прийняв в якості належного доказу комісійний висновок судово-медичної експертизи, проведеної в рамках кримінальної справи, згідно якого він не має протипоказань для виконання роботи у відповідача.

Не погоджується також з висновком суду про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідач на апеляційну скаргу подав заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апелдяційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши доказ, у дослідженні якого судом першої інстанції було відмовлено, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 5-го розряду дільниці зборки й зварювання ПрАТ «ТММ-Енергозбуд», 04.02.2014 року був звільнений із займаної посади за п. 2 ст. 40 КЗпП:у зв'язку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, який перешкоджає цій роботи, про що видано відповідний наказ № 33-к/тр від 04.02.2014 року (а.с. 12).

Відповідно до положень п.2 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом (у тому числі) у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров"я, яке перешкоджає продовженню даної роботи.

Звільнення з підстав, зазначених, (у тому числі) у пункті 2 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції відмовив за пропуском строку позовної давності, водночас дійшовши висновку, що порушень чинного законодавства при його звільненні не встановлено.

В повній мірі погодитись з вказаними висновками суду неможна,виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених цим Кодексом суд може поновити ці строки.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін.

Отже відмовити у позові з підстав пропуску строку звернення до суду можна у разі наявності об"єктивного права та його порушення.

Згідно доповідної записки менеджера по персоналу до відділу управління персоналом від 27.01.2014 року електрозварювальником ОСОБА_4 надана виписка № 268 з протоколу № 17 від 22.01.2014 року засідання лікарсько-консультативної комісії Чугуївської ЦРЛ з діагнозом: ІХС, стабільна стенокардія 2-3 ф. Дифузний кардіосклероз СН 2 А ст., у зв'язку з чим запрошено дозвіл про направлення ОСОБА_4 на позачерговий медичний огляд (а.с. 91, 92).

Розпорядженням директора ПК «ЗЕМ» № М-007200 від 27.01.2014 року ОСОБА_4 направлений на повторний медичний огляд за рахунок підприємства з 28.01.2014 року по 30.01.2014 року, з яким позивач ОСОБА_4 був ознайомлений особисто (а.с. 93,94).

ОСОБА_4 27.01.2014 року видано направлення на обов'язковий попередній медичний огляд (а.с. 96).

Згідно картки попереднього медичного огляду та висновку медичної комісії Чугуївської центральної клінічної лікарні від 29.01.2014 року ОСОБА_4 протипоказані праця в умовах виробничого шуму та робочій позі, також робота у нічний час , про що менеджера по персоналу ПрАТ « ТММ-Енергобуд» повідомлено також листом за підписом головного лікаря Чугуївської ЦРЛ (а.с. 97-99).

Посилання позивача на те, що інші медичні документи та висновок експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження, свідчать про відсутність у нього тих захворювань, які стали підставою звільнення не спростовують висновку медичної комісії Чугуївської ЦРЛ про неможливість виконання позивачем роботи на займаній у відповідача посаді за станом здоров»я на час його звільнення, оскільки висновок спеціалістів Національного інституту терапії імені Л.Т.Малої НАМН України , клініки Харківського НІІ гігієни праці та профзахворювань і висновок експерта свідчать тільки про те, що станом на час звернення ОСОБА_4 28.02.2014 року і 03.03.2014 року відповідно і на час проведення експертизи: липень-серпень 2014 року відсутні дані про наявність у нього ІХС та гіпетронічної хвороби. Наявність хронічної двсусторонньої сенсоневральної тугоухости 1-2 ст., міопії слабого ступеню обох очей, розповсюдженого остеохондрозу хребта в стадії ремісії, вегето-ссудиної дістонії по гіпертонічному типу клінікою Харківського НІІ гігієни праці та профзахворювань і експертом підтверджені.(а.с.45,46, 48-49)

30.01.2014 року менеджер з персоналу направив доповідну записку, в якій директора ПК повідомлено про встановлені ОСОБА_4 медичні протипоказання та поставлено питання про надання дозволу на переведення його на іншу роботу не пов'язану з виконання електрозварювальних робіт відповідну медичному висновку .

Згідно пропозиції про перевід 31.01.2014 року ОСОБА_4 запропоновано переведення до господарчого відділу - прибиральником територій від чого він відмовився, також як і від запису про відмову, про що складений акт (а.с. 101, 102). і доповідною запискою начальник відділу управління персоналом від 31.01.2014 року повідомлено директора ПК про відмову ОСОБА_4 від переведення на іншу роботу (а.с. 103).

Проте, у своєму позові, в суді першої інстанції позивач заперечував як підстави його звільнення так і те, що йому було запропоновано перевід на іншу роботу та просив дослідити диск з відеозаписом його розмови з начальником відділу управлівння персоналом ОСОБА_5. у день звільнення, під час якої остання заявила, що іншої роботи йому ніхто пропонувати не збирався.

У задоволенні клопотання позивача про дослідження диску судом першої інстанції було відмовлено.

З метою повного і всебічного дослідження доводів апеляційної скарги, судовою колегією вказане клопотання було задоволено на підставі ч.2 ст.303 ЦПК України і досліджено диск. Представник відповідача не заперечував при цьому, що відеозапис відображає начальника відділу з управління персоналом ОСОБА_5. у її службовому кабінеті, а зміст розмови стосується звільнення позивача.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_5. пояснила, що відеозапис дійсно здійснено позивачем на телефон у день його звільнення. При цьому вона, вважаючи, що запис про звільнення за станом здоров»я, буде перешкодою для ОСОБА_4 у майбутньому працевлаштуванні, запропонувала йому звільнитися за згодою сторін, від чого він відмовився. Пояснила також, що позивач на свій розсуд тлумаче її відповідь про відсутність для нього роботи, оскільки вона мала на увазі що особисто вона не зобов»язана пропонувати йому роботу, а підприємство свій обов»язок з цього питання виконало.

Судова колегія не може вважати вказані пояснення такими, що спростовують твердження позивача про те, що йому не було запропоновано іншої роботи на підприємстві, оскільки зі змісту розмови убачається, що на зауваження позивача про зобов"язання надати йому роботу, свідок заявила, що роботи для нього немає.

Крім того, представник відповідача і свідок ОСОБА_5. пояснили, що вакантні посади прибиральника території у господарському відділі були єдиними, які могли бути запропоновані позивачу за станом його здоров»я.

Між тим, наданий до апеляційного суду витяг зі штатного розпису ПрАТ « ТММ-Енергобуд» станом на 01.02.2014 року свідчить про наявність у тому ж відділі 2-х вакансій прибиральника службових приміщень, які позивачу не пропонувались.

Неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права у відпов ідності до п.п.1,3,ч ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення .

При цьому судова колегія виходить з того, що наведені обставини свідчать про те, що відповідач мав підстави для розірвання трудового договору з позивачем з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, проте вимоги, встановлені ч.2 вказаної статті щодо переведення його на іншу роботу належним чином виконані не були, тобто звільнення було здійснено з порушеннями норм трудового права.

ОСОБА_4 звільнено 04 лютого 2014 року і у той же день він отримав трудову книжку. Цей факт позивач не заперечує.

Але з позовом до суду за вирішенням трудового спору ОСОБА_4 звернувся тільки 15 січня 2015 року, тобто за сплином більш ніж одинадцяти місяців з дня звільнення.

Заяву про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_4 не подавав.

Доказів поважності пропуску строку матеріали справи не містять.

Звернення до органів прокуратури, на що позивач посилається в апеляційній скарзі, не є поважною причиною пропуску строку, тим більше, що скарзі позивач зазначає, що на прийомі в Чугуївській міжрайонній прокуратурі одразу після порушення кримінальної справи за ч.1 ст.172 КК України йому було запропоновано самостійно звернутися до суду з позовом про поновлення на роботі.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне ОСОБА_4 у позові відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 липня 2015 року скасувати. У задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -

Судді колегії -