Справа № 579/101/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Школи М.Г.,

за участі секретаря - Сірої С.І.,

з участю

позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втартила право на користування житлом та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про:

- визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1;

- зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі позовні вимоги мотивують наступним чином.

Вони є співвласниками АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного виконкомом Кролевецької міської ради народних депутатів 14 липня 1993 року за №134. У 2001 році між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, було укладено договір найму житлового приміщення, при цьому ОСОБА_2 не являвся членом сім'ї позивачів.

У листопаді 2003 року вона, позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 і з цього часу відповідач ОСОБА_2 став проживати у їх, позивачів, кварирі, як член сім'ї.

Спільне життя не склалося і з липня 2013 року відповідач ОСОБА_2 у зазначеній квартирі за місцем реєстрації не проживає.

06 липня 2013 року він забрав свої речі та переїхав проживати у будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і який, будинок, побудований для спільного проживання за час перебування у шлюбі.

28 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 був розірваний рішенням Кролевецького районного суду.

З липня 2013 року відповідач не з'являвся за місцем своєї реєстрації, участі в утриманні житла не приймає.

Між ними, позивачами, і відповідачем ОСОБА_2 ніякої домовленості щодо його реєстрації у АДРЕСА_1 не було. Відповідач ОСОБА_2 також не входить до категорії осіб, за якими відповідно до закону зберігається житло у разі їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 3 СК України визнає сім'ю за спільним проживанням осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає більше року, не сплачує плату за користуванням жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе плату за користування жилим приміщенням та інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, він, відповідач ОСОБА_2, не є членом їх, позивачів, сім'ї. Тому відповідач вважається таким, що втратив право користування житловою квартирою.

Отримання такого рішення необхідно для зняття відповідача з реєстрації відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Позивачі вважають, що відповідач ОСОБА_2 фактично втратив право на користування житлом - АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що з липня 2013 року відсутній у зазначеному житлі і проживає за іншою адресою, а його реєстрація в належній їм, позивачам, квартирі є формальною.

Не знімаючись з реєстрації у належній позивачам квартирі, відповідач ОСОБА_2 порушує їх права, як власників, які передбачені ст. 316, ч.1 ст.317, ст.383 ЦК України.

Вони, позивачі, як власники, позбавлені можливості розпоряджатися квартирою.

Тому, позивачі з посиланням на положення ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" просять суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом - АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації з зазначеної квартири.

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у судовому засіданні 26 лютого 2015 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просять їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у судове засідання 05 березня 2015 року не з'явилися, однак надали кожний окремо письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги вони підтримують повністю. (а.с. 73, 74)

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надавши наступні пояснення.

У 2001 році він почав співмешкати з позивачкою ОСОБА_1. За усною згодою ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яким належить АДРЕСА_1, він був прописаний у даній квартирі. 19 листопада 2003 року між ним і відповідачкою ОСОБА_1 був укладений шлюб, який розірвано за рішенням Кролевецького районного суду 28 липня 2014 року. До липня 2014 року, а не до липня 2013 року, як зазначають позивачі, він постійно з'являвся у квартирі за місцем реєстрації, де і ночував. З часу розлучення вони з ОСОБА_1 ніяких спільних справ не мають, тому деякі особисті речі він частково перевозив до тимчасового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3.

За данною адресою знаходиться недобудований будинок, будівництво якого розпочато у період подружнього життя і він не прийнятий в експлуатацію та незареєстрований згідно чинного законодавства. На даний час іншого помешкання немає у нього, тому він час від часу проживає у недобудованому будинку.

Свою часткову відсутність проживання у квартирі бувшої дружини ОСОБА_1 він пояснює тим, що є приватним підприємцем і постійно перебуває у відрядженнях у зв'язку з данною діяльністю. Ремонт квартири протягом останніх 3-4 років виконував він особисто та його знайомі, що свідчить про його участь в утриманні квартири. Він позов не визнає тому, що у нього немає іншого придатного для проживання приміщення і йому не має можливості зареєструватися у іншому житловому приміщенні. Він з березня 2014 року не може користуватися квартирою, тобто проживати у ній, оскільки відповідачка ОСОБА_1 змінила замок у вхідних дверях квартири, і йому ключа від замка не надала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, оглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу №579/876/14-ц 2/579/197/14, матеріали кримінального провадження від 11.03.2014 року за ЄРДР за №0000151 і №0000152, суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю за його безпідставністю.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У рішенні Конституційного суду України від 03 червня 1999 року справа №5-рн/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") зазначене наступне "Стосовно поняття "член сім'ї" Конституційний суд України виходить із об'єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства.

Оскільки об'єктом власності є жиле приміщення АДРЕСА_1, тому режим проживання у ньому, інші житлові права та обов'язки регулюються нормами ЖК УРСР.

Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року " № 1382-ІV (далі - Закон №1382- ІV), пред'явивши разом із тим одну з таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 150 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Позивачі пов'язують зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 з вирішенням питань про його право користування житлом - АДРЕСА_1 відповідно до норм цивільного законодавства, зокрема ст.405 ЦК України.

Із свідоцтва про право власності на житло - кв.№31 в буд АДРЕСА_1 у м.Кролевець від 14 липня 1993 року, видане виробничим управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кролевецької міської ради і яке зареєстроване у Конотопському БТІ, реєстровий №62 вбачається, що позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище) належить на праві спільної власності кожному по 1/3 - АДРЕСА_1 (а.с.11).

У 2001 році відповідач ОСОБА_2 був вселений з дозволу позивачів у спірну квартиру, оскільки з цього часу перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_1).

21 грудня 2001 року відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі з дозволу ОСОБА_3, оскільки на той час особовий рахунок для оплати послуг за житлово-комунальні послуги згідно договору, укладеного з Кролевецькою ЖЕК, був відкритий на ОСОБА_3 (а.с.17-23, 32)

Вказані обставини сторони не оспорювали і не заперечували і з ними згодні.

19 листопада 2003 року відповідач ОСОБА_2, і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, ОСОБА_1 після одруження отримала прізвище ОСОБА_1 (а.с.14)

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 був вселений до квартири позивачів і зареєстрований у спірній квартирі 21 грудня 2001 року, як чоловік (з 21 грудня 2001 року до 19 листопада 2003 року, як співмешканець) позивачка ОСОБА_1 і член сім'ї співвласників квартири ОСОБА_3, і ОСОБА_4

Вселення відповідача ОСОБА_2 у спірну квартиру відбулося зі згоди позивачів, як співвласників спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_2 постійно проживав у спірній квартирі, оскільки перебував з позивачкою ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі до липня 2014 року.

Рішенням Кролевецького районного суду від 28 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_2 розірваний. (а.с.15)

Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2001 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою ОСОБА_1; з 21.12.2001 року був зареєстрований у спірній квартирі; з 19 листопада 2003 року по 28 липня 2014 року перебував з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі; з 2001 року з дозволу позивачів вселився до спірної квартири і постійно у ній проживав.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 набув статус члена сім'ї позивачів, співвласників спірної квартири, оскільки був чоловіком позивачки ОСОБА_1, і його вселення, реєстрація у спірній квартирі, постійне проживання у спірній квартирі мало місце за згодою позивачів, як співвласників спірної квартири, і за згодою позивачки ОСОБА_1 щодо вселення і проживання у спірній квартирі відповідача ОСОБА_2 як її чоловіка; набув прав і обов'язків, передбачених ст.156 ЖК УРСР.

Вказані обставини сторони підтвердили у судовому засіданні, їх не оспорюють і з ними згодні.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічні положення містяться й у ч.1 ст.405 ЦК України.

Як вбачається із пояснення сторін та матеріалів справи, угоди між відповідачем та позивачами, як співвласниками спірної квартири, щодо порядку користування вказаною квартирою не було.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовується правила, встановлені ст.162 ЖК УРСР.

З часу розірвання шлюбу ( з 28 липня 2014 року) відповідач ОСОБА_2 набув статусу колишнього члена сім'ї співвласників спірної квартири, позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї ( в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність таких умов:

- відсутність члена сім'ї понад один рік у житлі;

- не користування житлом без поважних причин понад один рік;

- відсутня домовленість про користування житлом після спливу одного року;

- відсутні підстави на законодавчому рівні щодо наявності права користування житлом після спливу одного року;

Із матеріалів кримінального провадження за ЄРДР №0000151 і за ЄРДР №0000152 від 11 березня 2014 року, які оглянуті у судовому засіданні, вбачається, що у спірній квартирі, а саме - АДРЕСА_1, 10 березня 2014 року близько 23 години між ОСОБА_2, з однієї сторонни і ОСОБА_1 і ОСОБА_6 з другої сторонни, виникла сварка, що переросла у бійку. В результаті бійки вони отримали тілесні ушкодження.

Після цих подій у березні 2014 року позивачка ОСОБА_1 замінила замок у вхідних дверях квартири, ключів від замка вхідних дверей відповідачу ОСОБА_2 не дала. До вказаних подій відповідач ОСОБА_2 тимчасово проживав за іншою адресою АДРЕСА_3, оскільки між ним і позивачкою ОСОБА_1 склалися недоброзичливі і напружені подружні стосунки. Отже, через відсутність ключа від нового замка вхідних дверей спірної квартири відповідач ОСОБА_2 не може користуватися з поважних причин спірною квартирою, тобто постійно у ній проживати, з березня 2014 року.

Вказані обставини позивачкою ОСОБА_1 не оспорюються, тобто вона з ними повністю згодна.

Позивачі зазначають, що відповідач ОСОБА_2 з 2011 року періодично, а з липня 2013 року взагалі не проживає у спірній квартирі, тобто не користується нею.

Відповідач ОСОБА_2 категорично спростовує дані твердження, зазначаючи, що у спірній квартирі він не проживає з липня 2014 року і його непроживання, пов'язане з об'єктивними причинами.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачами надане суду рішення Кролевецького районного суду від 28 липня 2014 року про розірвання шлюбу між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2, як підстава своїх вимог. (а.с.15)

Однак, у рішення не вказана дата щодо припинення спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спірній квартирі, тобто не втсновлений факт щодо припинення спільного життя подружжя із зазначенням відповідної дати.

Також позивачами суду надана довідка КП "Кролевецька ЖЕК" від 02 вересня 2014 року, як підстава своїх вимог, щодо реєстрації осіб у спірній квартирі та складу сім'ї позивачки ОСОБА_1 (а.с.16)

Зазначена довідка містить не повні дані щодо реєстрації осіб у спірній квартирі, оскільки за станом на 02.09.2014 року (дату видачі довідки) відповідач ОСОБА_2 також зареєстрований у спірній квартирі ,підтверджується будинковою книгою для приписки громадян у спірній квартирі (а.с.17-23) та довідкою Кролевецького районного сектору УДМС України в Сумській області від 27 січня 2015 року №23/86. (а.с.32)

Відсутність у довідці вд 02.09.2014 року вказівки, що відповідач ОСОБА_2 входить до складу сім'ї позивачки ОСОБА_1 не має юридичного значення для задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст.156 ЖК УРСР відповідач ОСОБА_2 має право на користування спірною квартирою, незважаючи на припинення сімейних відносин з позивачкою ОСОБА_1 та її батьками, позивачами.

Довідка від 15 січня 2015 року за підписом Білик В.П., керуючої буд.АДРЕСА_1, про те, що ОСОБА_2, колишній чоловік ОСОБА_1, за адресою - АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року, як підстава вимог позивачів, судом оцінюється з критичної точки зору. (а.с.24) При цьому суд виходить з наступного.

У довідці від 15 січня 2015 року не вказується місяць 2013 року, з якого ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі; довідка не завірена ні у КП "Кролевецька ЖЕК, а ні у Кролевецькій міській раді; довідка складена двома особами, що видно неозброєним оком.

Надані позивачкою ОСОБА_1 у судовому засіданні копія заяви ОСОБА_2 від 24.10.2014 року (а.с.81); заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 від 24.10.2014 року; копія виконавчого листа №579/1454/14-ц 2/579/351/14 від 05 листопада 2014 року, у яких зазначається інша адреса проживання відповідача ОСОБА_2, а ніж адреса спірної квартири, не можуть бути визнанні судом як докази щодо непроживання у спірній квартирі ОСОБА_2 більше року, оскільки вони датовані жовтнем і листопадом 2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 з березня 2014 року не має можливості користуватися квартирою, як житлом, через відсутність у нього ключа від замка вхідних дверей квартири.

За клопотанням позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Зазначені свідки надали показання про те, що у спірній квартирі не були, ОСОБА_2 не проживає рік, а може і більше не проживає. Вони бачили його біля під'їзду буд.АДРЕСА_1, у якому розташована квартира. Також вони бачили і автомобіль, який знаходився у користуванні ОСОБА_2 Відсутність автомобіля біля під'їзду будинку і відсутність ОСОБА_2 біля під'їзду будинку, дали підстави свідкам зробити висновок про те, що ОСОБА_2 рік, а може і більше у кв.№31 в буд.АДРЕСА_1 не проживає. Разом з тим свідки не зазначили з яких причин ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі, не охарактеризували стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, не зазначили про наявність чи відсутність між ними сварок, конфліктів, інцендентів тощо. Висновок про непроживання ОСОБА_2 більше року свідки зробили посилаючись на відсутність автомобіля ОСОБА_2 біля під'їзду будинку, у якому розташована квартира.

При розгляді питань щодо втрати права користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік ( втому числі і колишнього члена сім'ї) згідно ч.2 ст.405 ЦК України слід мати на увазі, що колишній чоловік власника житла чи дружина (інший член сім'ї власника житла) зберігає за собою право користування житлом своєї дружини чи чоловіка за умови, якщо у неї чи нього немає іншого придатного для проживання приміщення.

Згідно довідки відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Кролевецької РДА від 12.02.2015 р №02-73/18 житловий будинок за адресою - АДРЕСА_3 не прийнятий в експлуатацію та не заселений (а.с.52).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта від 24 лютого 2015 року, №34074110 відомості відсутні щодо речових прав на нерухоме майно відносно ОСОБА_2 та відсутні право власності на нерухоме майно відносно ОСОБА_2 (а.с.63, 64-65).

Якщо зробити припущення, хоча згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях про те, що відповідач ОСОБА_2 з липня 2013 року у спірній квартирі не проживає, то рік, як це передбачено ч.2 ст.405 ЦК України, закінчиться у липні 2014 року. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, тобто не користується нею, з березня 2014 року через відсутність ключа від нового замка вхідних дверей квартири. Таким чином, період непроживання становить з липня 2013 року по березень 2014 року 9 місяців, тобто менше року.

Отже, зібраними у справі доказами не встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не користується спірною квартирою без поважних причин понад один рік.

При цьому суд виходить із наступного. Позивачі посилаються на те, що ОСОБА_2 не користується квартирою з липня 2013 року, разом з тим ними не надано переконливих доказів на підтвердження своїх вимог, а надані докази, які є у цивільній справі, не підтверджують безспірний факт не користування спірною квартирою з липня 2013 року.

З березня 2014 року відповідач ОСОБА_2 не користується спірною квартирою, тобто не проживє у ній, з поважних причин через відсутність ключа від нового замка вхідних дверей квартири, який (замок) замінила позивачка ОСОБА_1

Отже, відстуні умови для застосування положень ч.2 ст.405 ЦК України, а саме:

- відсутність бувшого члена сім'ї позивачів ОСОБА_2 у житлі, яким є спірна квартира, понад один рік;

- не користування житлом, спірної квартирою, без поважних причин відповідачем ОСОБА_2 понад один рік.

За таких обставин, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.9, ст.ст.150, 156 ЖК УРСР, ст.ст.16, 405 ЦК України, ст.ст.3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

- визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1;

- зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. Г. Школа