Провадження № 2/127/59/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А. В

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні з вимогами зобов'язати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити перешкод у спілкуванні батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов'язати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, виконувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради N2370 від 30 жовтня 2014 року про визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей, яким встановлено такий порядок участі громадянину ОСОБА_1, який проживає у АДРЕСА_1 у вихованні сина: щопонеділка з 18-00 год. до 20-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців; щосуботи з 12-00 год. до 17-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців. Зобов'язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини.

Позов мотивовано тим, що позивач з відповідачем мають спільного сина, позивач зазначає, що після розірвання шлюбу між сторонами спору відповідачка стала перешкоджати позивачу у спілкуванні з малолітнім сином, не дозволяє з ним зустрічатися, не приймає жодних подарунків для дитини, позбавляє позивача можливості брати участь у вихованні сина, що негативно впливає на психічний стан дитини.

Позивач вказує, що усі спроби вирішити питання побачень з дитиною не призвели до позитивного результату, і він вимушений був звернутися до органу опіки та піклування із заявою про визначення порядку участі у вихованні дитини. Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30 жовтня 2014 року встановлено наступний порядок участі позивача у вихованні сина: щопонеділка з 18-00 год. до 20-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців; щосуботи з 12-00 год. до 17-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців. Зобов'язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини. Зважаючи на те, що рішення комісії сторонами не оскаржувалося, а також з урахуванням того, що відповідачка його не виконує, відверто ігноруючи, є усі підстави для задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні шляхом зобов'язання виконувати рішення органу опіки та піклування.

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивачів до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, з підстав вказаних в позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування проти задоволення позову заперечував, та просив суд прийняти рішення з врахуванням прав малолітньої дитини.

Судом по справі встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Як вбачається із свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької обл. від 11.01.2006 р. серія: НОМЕР_1, батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7)

Судом встановлено, що між сторонами спору розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 17.08.2012р. справа №206/5033/2012( а. с. 8)

Як вбачається з витягу з рішення Виконавчого комітету ВМР від 30.10.2014р. №2370 встановлено такий порядок участі громадянину ОСОБА_1, який проживає у АДРЕСА_1 у вихованні сина: щопонеділка з 18-00 год. до 20-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців; щосуботи з 12-00 год. до 17-00 год.; у присутності матері дитини протягом двох місяців. Зобов'язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини. ( а. с. 9)

Листом Служби у справах дітей ВМР від 12.03.2013р. №П-31-2491/31-04-4 позивачу повідомлено, про розгляд заяви позивача від 14.02.2013р. На співбесіду до служби у справах дітей була запрошена колишня дружина позивача ОСОБА_2 У своєму письмовому поясненні вона повідомила, що факти викладені у заяві не відповідають дійсності, вона виконує свої обов'язки по вихованню сина, що підтвердила своїми поясненнями, а також довідкою з ЗШ І-ІІІ ступенів №32, поясненнями сусідів і надала трудовий договір про працевлаштування. 01.03.2013року працівниками служби було обстежено умови проживання ОСОБА_4, 2005 р.н., комісія прийшла висновку, що умови проживання дитини належні. Вказано, що відповідно до ст.ст. 150-160 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, батьки повинні спільно виховувати дитину в дусі поваги до інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. ( а.с. 34)

В судовому засіданні допитувалась свідок ОСОБА_5, що є матір'ю позивача, яка вказала, що з боку відповідача ОСОБА_2 чиняться перешкоди ОСОБА_1 у спілкування з ОСОБА_4. Суд критично оцінює показання зазначеного свідка та ставить під сумнів достовірність та правдивість фактів повідомлених останньою, оскільки свідок є родичкою позивача.

Також в судовому засіданні заслуховувалась думка ОСОБА_4, який повідомив, що бажає спілкуватись з батьком, та на даний час спілкується з ним відповідно до встановленого графіку.

П. 4 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного із батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч.2 ст. 158 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч.1 ст. 12. Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діти мають право на контакт з батьками, які проживають окремо.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 12 вищевказаної конвенції зазначено, що дитині надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи сторонам роз'яснювалось положення ст. 60 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона зобов'язана до вести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, керуючись принципом справедливості, неупередженості з метою захисту прав дитини, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкування з сином ОСОБА_4 та не виконує рішення ВК ВМР №2370 від 30.10.2014р. про визначення порядку участі позивача у вихованні сина - ОСОБА_4 ґрунтується лише на припущеннях. Жодних доказів, в обґрунтування зазначених обставин вказаних в позові під час розгляду даної справи суду не надано, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 12, Конвенції про права дитини ст. 19, 141, 158, 159, Сімейного кодексу України, ч.1 ст. 12. Закону України "Про охорону дитинства". ст. ст. 15, 81, 88, 209-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя :