ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1822/15-ц
Провадження № 2/636/1129/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Чугуївський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, орган опіки та піклування Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач у позові вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Чугуїв, вул. Котовського, № 9, Харківської обл., в якому зареєстрована його донька ОСОБА_2 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5, але фактично вони у будинку не проживають, участі в оплаті комунальних послуг та поліпшенні стану будинку не приймають, але добровільно знятися з реєстраційного обліку донька не бажає. Оскільки відповідач не проживає у будинку, позивач вимушений сплачувати за них комунальні послуги і тому просить визнати їх такими, що втратили право користування будинком.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши, що його донька зі своїм чоловіком не проживають у будинку після одруження, вони добровільно виїхали з будинку, він їх не виганяв. Він проживає у будинку з пічним опаленням зі своєю хворою матірю, будинок дуже маленький, вони проживають лише у приміщенні кухні та опалюють тільки це приміщення, оскільки коштів на опалення усього будинку в них не має, а донька заходить до них, лище щоб попросити кошти, а кошти на утримання будинку не надає. І взагалі він вважає, що умови проживання у доньки на зйомній квартирі кращі ніж у їхньому будинку.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що оскільки донька позивача довгий час не проживає у будинку, тому вона втратила право користування цим будинком.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснивши, що вона зі своєю сімєю проживає у квартирі по найму без реєстрації, і вона згодна оплачувати комунальні послуги, якщо буде проживати в будинку батька. Вона не проживає в будинку після конфлікту між батьком та її чоловіком, який стався навесні, після чого батько не пускає їх у будинок, і тому вона там не проживає не з своєї волі. Також доповнила, що у разі зняття її з реєстраційного обліку, вона не зможе отримувати допомогу по догляду за дитиною, і її дитина буде позбавлена коштів у вигляді державної допомоги. Крім того, вона повідомила суду, що її батьки проживали разом у м. Харкові і після розірвання шлюбу продали сумісну квартиру та кошти поділили між собою, вона була на той час неповнолітньою. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати з матірю, але та з часом її вигнала, тому вона прийшла жити до батька, який жив у будинку зі своєю матірю, і вона просила батька купити їй окрему квартиру, але той відмовив.

Представник третьої особи за довіреністю ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, оскільки вважає, що відповідач не з власної ініціативи не мешкала у будинку, а у звязку з виниклими неприязненими відносинами між донькою та батьком і чоловіком доньки.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником будинку № 9 по вул. Котовського, м. Чугуїв, Харківської області, на підставі договору довічного утримання від 04.02.2008 року (а.с. 7, 8).

Згідно наданої довідки голови вуличного комітету за підписами сусідів позивача: ОСОБА_8, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 по цій саме вулиці, та ОСОБА_9, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 по цій же вулиці, яка затверджена керуючим справами вуличного комітету Чугуївської міської ради, у будинку № 9 по вул. Котовського, м. Чугуєва, Харківської обл., проживає ОСОБА_1 і разом з ним проживає мати ОСОБА_10, а зареєстровані, але фактично не проживають донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання пояснив суду, що він взагалі не памятає доньку позивача і не знає, хто це така, він її там не бачив, але доповнив, що він дуже рідко виходить на вулицю, частіше буває на городі та в будинку, мешкає один і ні з ким не спілкується.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засідання пояснив, що він вперше бачить відповідача у судовому засіданні і ніколи її не бачив у будинку позивача, на що відповідач заперечувала, пояснивши, що вона до 2013 року проживала у будинку, що підтвердив позивач, і коли їздила на заняття віталася зі свідком на вулиці.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, який розташований поряд з будинком позивача, і бачила, як навесні 2015р. позивач не пускав відповідача у двір свого будинку, викидав особисті речі, раніше вона бачила та чула сварки між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону; житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником; член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності . тимчасова відсутність наймача, членів його сімї не потребує згоди інших членів сімї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців.

В ході судового розгляду ні позивач, ні його представник не вказали, час з якого відповідач не проживає у будинку, тоді, як вбачається з пояснень свідків, допитаних у судовому засіданні, відповідач приходила до будинку навесні 2015р., але батько її не пустив до будинку, що не заперечується позивачем.

Таким чином, не сплинув строк, передбачений ст. 405 ЦПК України, та позивач чинив перепони відповідачу у проживанні та користуванні будинком.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надані докази щодо строку непроживання відповідача у будинку, тобто судом не встановлено довготривалої відсутності відповідача за місцем її реєстрації, та встановлено перешкоджання позивачем у користування відповідачем будинком.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Чугуївський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, орган опіки та піклування Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя