н/п 4-с/490/220/2014
У Х В А Л А

15 липня 2014р. Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за скаргою

Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

на рішення

державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції

про скасування рішення, зобов?язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про скасування постанови від 14.04.2014р.ВП №42945352, від 14.04.2014р.ВП №42946920, від 14.04.2014р.ВП №42947197 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 21.07.2011р. № 2-н-1381/11.Скаржник вказує, що оскаржувані постанови незаконні, оскільки судовий наказ одночасно є рішенням і виконавчим документом, а тому передбачає можливість винесення рішення щодо двох боржників. Окрім цього, представник скаржника вказав, що довіреність від 12.02.2014р., яка була подана представником при подачі заяви та наказу для примусового виконання, була підписана директором, який згідно п.6.3.4 Статуту підприємства має право на видачу довіреностей. Щодо завірення підпису керівника на довіреності печаткою "гербовою", то представник пояснив, що печатка із зображенням герба України можуть містити тільки печатки державних органів, скаржник же є комунальним підприємством, а тому гербової печатки мати не може. В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі.

Відділ державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції представника в судове засідання не направив, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належно, суд вважає за можливе розглянути дану скаргу у відсутності представника виконавчої служби.

Відповідно до п.3ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: судові накази.

Судом встановлено, що Центральним районним судом м.Миколаєва 21.07.2011р. видано судовий наказ № 2-н-1381/11 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках з кожного на користь скаржника заборгованість за надані послуги в сумі 2239,57грн. та судові витрати.

Судом досліджено постанови від 14.04.2014р.ВП №42945352, від 14.04.2014р.ВП №42946920, від 14.04.2014р.ВП №42947197 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 21.07.2011р. № 2-н-1381/11, підставою відмови яких вказано - невизначеність конкретного боржника, чи відсутність посилання в наказі на те, в якій частині необхідно виконати рішення, а також те, що повноваження представника підтверджені довіреністю копія якої не завірена гербовою печаткою, і довіреність завірена особою, яка не має повноважень на вчинення таких дій.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Судом встановлено, що судовий наказ, виданий Центральним районним судом м.Миколаєва 21.07.2011р. № 2-н-1381/11 містить посилання в якій частині слід виконати рішення суду - в рівних частках з кожного боржника, тому посилання державного виконавця на те, що в наказі не визначено як слід виконувати останній щодо кожного із боржників є безпідставним.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19.02.1992р. № 2137-XII зображення Державного герба України поміщується на печатках органів державної влади і державного управління, грошових знаках та знаках поштової оплати, службових посвідченнях, штампах, бланках державних установ з обов'язковим додержанням пропорцій зображення герба. Отже, вказаною постановою зображення Державного герба України не передбачено на печатці комунального підприємства, тому в цій частині постанова державного виконавця є незаконною.

Щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності повноважень у особи, яка завірила довіреність представника скаржника, то в цій частині суд приходить до висновку, що державний виконавець невірно прийшов до висновку, що директор не має повноважень для вчинення дій щодо видачі довіреності, оскільки такі повноваження директора містяться в п.6.3.4 Статуту підприємства. Проте, представник скаржника не надав доказів того, що він надав державному виконавцю докази того, що на час видачі довіреності посаду директора займала саме та особа, яка видала довіреність. Не надано представником скаржника таких доказів і суду. Тому в цій частині скарги у задоволенні вимог скаржника слід відмовити.

Щодо вимоги скаржника зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження, то в задоволенні таких вимог слід відмовити, оскільки згідно ч.1,ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» п римусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". При вчиненні виконавчих дій державний виконавець зобовязаний згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» вчинити певні дії, зокрема передбачені ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», а також й інші дії встановлені законом, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог в частині зобовязання відкрити виконавче провадження за вказаним вище судовим наказом, оскільки при вчиненні такої дії може виникнути необхідність проведення інших дій, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.2,11,17,18,25 Закону України «Про виконавче провадження», ст.386,387,388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 14.04.2014р.ВП №42945352, від 14.04.2014р.ВП №42946920 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 21.07.2011р. № 2-н-1381/11, ? скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 223 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п?яти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом п?яти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя