Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5112/14-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 21 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Талько О.Б.

при секретарі Ковальській Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування частки житлового будинку недійсним,-

встановив:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2015 року представнику позивача ОСОБА_6 відмовлено в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову - про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з вересня 2014 року в провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування частки житлового будинку недійсним (а.с.1,2).

У березні 2015 року позивачкою подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме про скасування державної реєстрації оспорюваного в цій справі права власності на підставі договору дарування (а.с.11-12).

Відмовляючи у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, суд виходив з того, спір в цій частині не підвідомчий судові загальної юрисдикції. При цьому суд керувався положеннями п.1 ч.2 ст.122 ЦПК та роз"ясненнями, що викладені в п.8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 «Про деякі питання юрисдикції адміністративних судів», згідно з якими відповідно до ст. 30 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Крім цього, суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації, а тому спори, що виникають з цих відносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, погодитись з такими висновками суду неможливо.

Право позивача протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог передбачено ч.2 ст.31 ЦПК.

Як вбачається зі змісту основного позову ОСОБА_2 порушує питання про визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку від 23.08.2014 року №2735, посилаючись на те, що цей правочин порушує права неповнолітньої дитини (а.с.1,2).

У заяві ж про збільшення позовних вимог позивачка просить скасувати рішення приватного нотаріуса Литвин О.С. про державну реєстрацію права власності на частину будинку, вчинену саме на підставі оспорюваного нею договору (а.с.10-12).

При цьому суд не звернув уваги на те, що додаткові вимоги не обумовлені оскарженням позивачем дій нотаріуса як суб"єкта владних повноважень, а охоплюються поняттям застосування наслідків недійсного правочину (ст.216 ЦК).

Такі висновки узгоджуються із роз"сненнями, що викладені в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Крім того, як пояснила в суді представник відповідача, спільний розгляд судом заявлених позивачем вимог прав її довірителя не порушує.

За наведених обставин підстав для повернення заяви позивачеві не було.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про прийняття збільшеного позову на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог направити до того ж суду для вирішення питання про її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: