Справа № 135/537/15-ц
Провадження у справі № 2-н/135/43/15
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

28.04.2015 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Патраманський І.О., розглянувши заяву Ладижинського міського комунального підприємства «Добробут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Ладижинське МКП «Добробут» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження, наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011року, ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період з січня 2010 року по лютий 2015 року.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку вбачається наявність спору про право у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги .

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 101 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Ладижинського міського комунального підприємства «Добробут» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: