29.10.2015 Єдиний унікальний № 371/1465/15-ц
Провадження № 2/371/496/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі :

позивача ОСОБА_1,

з секретарем Шупик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт. Протиправними діями відповідача ОСОБА_2, які були кваліфіковані як злочин, і полягали у викраденні велосипеда, яким користувалася її дитина, їй завдано матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода складається з вартості викраденого майна, моральна шкода виразилася у її душевних стражданнях через психологічну травму, заподіяну її дитині, та з підстав усвідомлення непоправності скоєного через фінансові труднощі. Просила стягнути з відповідача 1600 гривень матеріальної та 1500 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, додатково пояснила, що має трьох дітей, який утримує сама, сім»я перебуває у тяжкому фінансовому стані. Велосипед, аналогічний викраденому, купити неспроможна. Неодноразово зверталась до відповідача з проханням відшкодувати вартість велосипеда, проте останній ображав її у відповідь. Дитина страждає, оскільки втратила майно, яке було їй дорогим.

Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом поряду, а також за місцем фактичного проживання.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не з»явився до суду повторно, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши позивача, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2015 року близько 16 години відповідач власним автомобілем приїхав на сміттєзвалище, що розташоване в селі Карапиші Миронівського району Київської області по вулиці Богуславська, звідки викрав велосипед марки «Ардіс», який належав малолітньому сину позивача. Наступного дня збув викрадений велосипед на базарі міста Миронівка Київської області незнайомому чоловіку.

Вказані обставини встановлені при розгляді кримінального провадження про обвинувачення відповідача за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Зазначена обставина підтверджуються вироком Миронівського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року, який набрав законної сили 24 липня 2015 року.

Вказані встановлені обставини є обов»язковими для суду відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Інші обставини, встановлені таким вироком, не є преюдиціальними, а тому підлягають доказуванню у загальному порядку.

Позивач мала статус потерпілої у кримінальному провадженні, цивільного позову в кримінальному провадженні не пред»являла, згідно положень ч. 7 ст. 128 КПК України наділена правом предявити його в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що шкоду, спричинену злочином, позивачу не відшкодовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За матеріалами кримінального провадження вартість викраденого майна на час розгляду справи становила 1600 гривень.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про стягнення матеріальної шкоди, позивач послалася на довідку, за даними якої вартість викраденого є аналогічною.

Обставини щодо вартості майна, аналогічного викраденому, на момент розгляду справи позивачем не доводились.

З урахуванням наведених обставин та правових норм розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до вартості втраченого нею майна на момент розгляду кримінального провадження, тобто в сумі 1600 гривень.

Статтею 280 ЦК України передбачено, що в разі, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приписи частин 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

При розгляді вимог про компенсацію моральної шкоди суду необхідно встановити, яке право було порушене, чи було порушення значним, а також визначити наявність і вид вини відповідача (умисел або необережність), інші істотні обставини в залежності від характеру правопорушення.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Встановлено, що позивач внаслідок протиправних дій відповідача, який викрав належне її дитині майно, зазнала психологічного стресу та душевних страждань. До даного часу вона відчуває себе пригнічено, зазнає душевних страждань, розуміючи, що не спроможна придбати дитині інший велосипед у зв»язку з фінансовими труднощами. Нервові переживання позивач зазнає із-за сина, який також отримав нервовий стрес та зазнає душевних страждань, оскільки через крадіжку було порушено його звичайний спосіб життя. Дитина не може проводити час у спосіб, що був раніше, не може кататися з дітьми на велосипеді.

Матеріальних затрат та психологічних навантажень потребують поїздки позивача до правоохоронних органів та суду з метою захисту порушеного права. Суд вважає, що з огляду на наявність у позивача трьох малолітніх дітей, що підтверджується наданими нею копіями свідоцтв про народження дітей, такі поїздки є для неї ускладненими.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що шкоду завдано умисними злочинними діями, які посягнули на майно малолітньої дитини.

На визначення вказаного розміру вплинула позиція відповідача, до якого позивач зверталася за відшкодуванням спричиненої шкоди. До даного часу відшкодування шкоди не проведено, що поглиблює моральні страждання, збільшує розмір втрат немайнового характеру.

Враховуючи вказані фактори, принципи розумності та справедливості, моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі, зазначеному позивачем.

Наведені позивачем обставини відповідачем не заперечені, підтверджуються матеріалами справи, отже є встановленими, позовні вимоги є доведеними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при заявлені вимоги про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, була звільнена від сплати судового збору. Судовий збір оплатила за вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за вимогою про відшкодування моральної шкоди та на користь держави - за вимогою про відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 23, 280, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600 гривень матеріальної шкоди, 1500 гривень моральної шкоди та 243 гривні 60 копійок понесених судових витрат, всього 3343 (три тисячі триста сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук