Номер провадження 2/631/380/15
Номер справи 631/667/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ю.М. Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права власності на спадщину за законом.

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та Нововодолазької районної державної адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права власності на спадщину за законом , в якому вказала, що 29 січня 2014 року помер спадкодавець ОСОБА_2. 03 вересня 2014 року померла дружина спадкодавця ОСОБА_3.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишився спадок - земельна ділянка площею 0,4597 гектарів та земельна ділянка площею 4,5539 гектарів, а загальною площею земельні ділянки 5,0135 гектарів,в межах згідно з планом, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, КСП «Путь Леніна», які були передані спадкодавцю у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №044208 від 16 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 вересня 2002 року №254 (додаток №8). ОСОБА_4 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №346. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові №:07:000:0219 та №:06:000:0337 відповідно.

Відповідно до ОСОБА_4 від 08 квітня 2015 року, що складений депутатом Старовірівської сільської ради ОСОБА_5, спадкодавець, ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3, були зареєстровані та проживали постійно в селі Старовірівка по вулиці Радянська, буд. 6, Нововодолазького району Харківської області по день їх смерті, однією сімєю з ОСОБА_1.

З 2009 року та по день смерті ОСОБА_2, який помер 29 січня 2014, позивач ОСОБА_1 фактично проживала разом за вищевказаною адресою зі спадкодавцем, доглядала за померлим, а протягом останніх двох років, в звязку з тривалою хворобою спадкодавця та необхідністю постійної сторонньої допомоги, безперервно доглядала останнього, була повязана з ним спільним побутом та мали взаємні права та обовязки, підтримувала в належному стані домоволодіння та понесла витрати на поховання. Дані факти підтверджуються поясненнями свідків

За життя дружина спадкодавця, ОСОБА_3, склала заповіт від 10 лютого 2014 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №346 . Відповідно до заповіту ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті за законом чи за заповітом, заповіла позивачеві, ОСОБА_1.

Таким чином після смерті спадкодавця ОСОБА_2, позивач фактично вступила в управління спадщиною.

Позивач в судове засідання не прибув, але надав заяву в якій просить суд слухати справу без його участі за наявності доданих до матеріалів справи доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та просила суд слухати справу без участі їх представника .

Відповідач, Нововодолазька районна державноа адміністрація Харківської області надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та просила суд слухати справу без участі їх представника .

Суд, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

29 січня 2014 року помер спадкодавець ОСОБА_2. 03 вересня 2014 року померла дружина спадкодавця ОСОБА_3.

Родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про одруження серії І-ЯР №478134 від 06 лютого 1957 року, про що зроблено відповідний актовий запис №17

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишився спадок - земельна ділянка площею 0,4597 гектарів та земельна ділянка площею 4,5539 гектарів, а загальною площею земельні ділянки 5,0135 гектарів,в межах згідно з планом, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, КСП «Путь Леніна», які були передані спадкодавцю у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №044208 від 16 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 вересня 2002 року №254 . ОСОБА_4 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №346. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові №:07:000:0219 та №:06:000:0337 відповідно.

Відповідно до ОСОБА_4 від 08 квітня 2015 року, що складений депутатом Старовірівської сільської ради ОСОБА_5, спадкодавець, ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3, були зареєстровані та проживали постійно в селі Старовірівка по вулиці Радянська, буд. 6, Нововодолазького району Харківської області по день їх смерті, однією сімєю з ОСОБА_1 (позивачем) .

З 2009 року та по день смерті ОСОБА_2, який помер 29 січня 2014, позивач ОСОБА_1 фактично проживала разом за вищевказаною адресою зі спадкодавцем, доглядала за померлим, а протягом останніх двох років, в звязку з тривалою хворобою спадкодавця та необхідністю постійної сторонньої допомоги, безперервно доглядала останнього, була повязана з ним спільним побутом та мали взаємні права та обовязки, підтримувала в належному стані домоволодіння та понесла витрати на поховання. Дані факти підтверджуються також свідками:

ОСОБА_7, прож. Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вул.. Радянська, буд. 14.

ОСОБА_8, прож. Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вул.. Радянська, буд. 19.

За життя дружина спадкодавця, ОСОБА_3, склала заповіт від 10 лютого 2014 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №346 . Відповідно до заповіту ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті за законом чи за заповітом, заповіла позивачеві, ОСОБА_1.

10 лютого 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 було заведено спадкову справу №3/2015 до майна померлої 03 вересня 2014 року громадянки ОСОБА_3, на підставі заяви спадкоємця за заповітом позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 39576991, дата видачі 10.02.2015 року, спадкова справа: 57086009.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємцем майна померлого була його дружина ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала з чоловіком на час відкриття спадщини, але не встигла оформити свої спадкові права, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 38091627, дата видачі 11.08.2014 року, спадкова справа: 56403985 .

Однією з причин, в звязку з якою ОСОБА_3 не встигла оформити свої спадкові права після смерті спадкодавця ОСОБА_2 став той факт що, в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №044208 від 16 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 вересня 2002 року №254, яким було посвідчено право приватної власності спадкодавця ОСОБА_2 на вищевказані земельні ділянки допущена помилка, а саме вказано прізвище Сабельников замість ОСОБА_2.

Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4597 гектарів, кадастровий №:07:000:0219, яка розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що складений товариством з обмеженою відповідальністю «Сабо консалтинг», вартість земельної ділянки становить 593 (пятсот девяносто три) гривні .

Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5539 гектарів, кадастровий №:06:000:0337, яка розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що складений товариством з обмеженою відповідальністю «Сабо консалтинг», вартість земельної ділянки становить 38550 (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят) гривень .

08 квітня 2015 року приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії . У постанові державний нотаріус зазначив, що в звязку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, неможливо встановити тотожність особи на належність спадкодавцеві правовстановлюючого документу на спадкове майно та наявність державної реєстрації права власності щодо цього майна, в звязку з чим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

На підставі вищевикладеного, для визнання за позивачем права на спадщину, позивач змушений звернутися з відповідним позовом до Нововодолазького районного суду.

Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України немає.

Враховуючи відсутність у Спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг позивач, відповідно до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право. В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч. 1, п. 5, ч. 2, ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин, що мають юридичне значення.

Відповідно до та ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту:

1)
родинних відносин між фізичними особами.

ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Позивач, відповідно до ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем четвергої черги.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Статтею 1299 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого осо2) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згіднобистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-11, 57-66, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 1216, 1222, 1258, 1261, 1268, 1299 ЦК України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та Нововодолазької районної державної адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права власності на спадщину за законом .- задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме:

- державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №044208 від 16 грудня 2002 року, кадастрові №:07:000:0219 та №:06:000:0337, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 вересня 2002 року №254 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №346, за померлим ОСОБА_2, який помер 29 січня 2014 року.

Встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1, не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме, з 2009 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_2 до 29 січня 2014 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 29 січня 2014 року.

Визнати за мною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 29 січня 2014 року, на:

- земельну ділянку площею 0,4597 гектарів та земельну ділянку площею 4,5539 гектарів, а загальною площею на земельні ділянки 5,0135 гектарів, в межах згідно з планом, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, КСП «Путь Леніна», кадастрові №:07:000:0219 та №:06:000:0337, які були передані спадкодавцю ОСОБА_2 у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №044208 від 16 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 вересня 2002 року №254 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №346.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Покальчук Ю.М.