АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/1236/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Могачевська В.Й.
Провадження № 22-ц/789/103/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - преставника апелянта - ОСОБА_1

представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Підволочиського районного суду від 25 листопада 2014 року за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 25 листопада 2014 заяву представника ПАТ КБ « Приватбанк» задоволено.

Визнано поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-456 від 04.10.2010 року на виконання рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 23 грудня 2010 року у цивільній справі № 22ц - 2597.

Видано дублікат виконавчого листа №2-456 від 04.10.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про виселення з будинку АДРЕСА_1

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, апелянт просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні заяви, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, необгрунтованою та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу заперечив, ухвалу суду вважає законною.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постановляючи ухвалу що оскаржується, суд першої інстанції керувався ст.370 ЦПК України та виходив з того, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявник вказав, що 30.05.2011 року ВДВС Підволочиського РУЮ винесено постанову №26300176 від 30.05.2011 року про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якого виконавчий лист № 2-456 від 04.10. 2011 року мав бути повернутий на їхню адресу: 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50. Однак оригінал виконавчого листа № 2-456 від 04.10.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» не отримав, відсутній він і у виконавчій службі .

Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 23 грудня 2010 року скасовано рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2010 року та ухвалено наве, яким задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-456 та 04.05.2011 року було направлено на ім'я начальника ВДВС Підволочиського району для виконання.

05.05.2011 року даний виконавчий лист було отримано ВДВС, вх. № 1859/04-35/4 і передано на виконання державному виконавцю Ткач М.Б.

Із копії заяви № 1498, яка надійшла у ВДВС 11.05. 2011 року, вх. 848/04-36/4 від імені директора Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» Якимів А.М. видно, що представник банку подав заяву про повернення без виконання виконавчого листа № 2-456 від 04.10.2010 року, який виданий Підволочиським районним судом про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

30 травня 2011 року старшим державним виконавцем відділу Андрухів А.В., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-456, виданого 04.10.2010 року Підволочиським районним судом.

30 травня 2011 року, в день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, цим же державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання згідно заяви № 1498 від 11.05.2011 року ( постанова ВП № 26300176).

Будь яких даних про одержання представником стягувача оригіналу виконавчого листа немає.

Відповідно до ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. За видачу стягувачу дубліката виконавчого листа або судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому порядок розгляду заяви про поновлення пропущеного строку визначений ч. 2 ст. 371 ЦПК України.

Суд першої інстанції, дослідивши всі обставини справи прийшов до вірного висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно задоволив заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання не заслуговують на увагу суддів як безпідставні.

Даних про отримання заявником виконавчого листа матеріали справи не містять.

Крім того факт відсутності виконавчого листа у ВДВС та ПАТКБ "Приватбанк" підтверджується також перепискою, яка велася між представником ПАТ КБ «Приватбанк» та ВДВС Підволочиського району ( заява № ЭLV .0.0.0/3-297 від 14.01.2013 року заступника керівника напрямку ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я начальника ВДВС Підволочиського РУЮ, в якій останній просив повідомити чи надходили виконавчі листи по цивільній справі № 2 456/10 ( рішення суду від 04.10. 2010 року, рішення апеляційного суду від 23 грудня 2010 року, справа № 22-ц, категорія -42) про виселення .

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку, що у зв'язку з втратою виконавчого листа, має бути виданий його дублікат та при вирішенні вимог заявника про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд врахував що стягувач, намагався вирішити питання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами в добровільному порядку за проханням боржниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 315, 319 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Підволочиського районного суду від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук