Провадження № 22-ц/780/3228/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Гуль В.В., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Токар Т.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Обгрунтовував свої позовні вимоги тим, що 17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір про відступлення прав вимоги.

Відповідно до п.2.2. внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов»язань, правом на звернення стягнення за зобов»язаннями позивальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитним договором.

Так 15.08.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №20-5340/2-1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 18 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник не виконував належним чином зобов»язання за договором, не здійснював щомісячне погашення кредиту, не сплачував відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв»язку з чим заборгованість станом на 28.09.2014 р. становить 223 727,71 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 223 727,71 грн. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року у задоволенні позову, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що судом не з»ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.08.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №20-5340/2-1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 18 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п.2.2. внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов»язань, правом на звернення стягнення за зобов»язаннями позивальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Аналогічно, згідно ст.1077 ЦК України, відступляться право вимоги і фактором за договором факторингу клієнту, тільки за плату у будь-який передбачений договором спосіб.

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Однак, відповідачі свої зобов»язання не виконували ні перед первісним кредитором ні теперішнім, тобто позивачем.

На час подачі позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором становила 223 727,71 грн., а саме: - за кредитом 154 897,12грн.; - за відсотками 56 433,76грн., - пеня за останній рік 12 396,83грн.

Згідно зі ст.ст.526,530,599,1054,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Посилання суду першої інстанції на відсутність у кредитора ліцензії на здійснення валютних операцій не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п.2 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, валютними операціями є операції, пов»язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України.

Згідно п.4 ст.5 згаданого Декрету, в переліку операцій на проведення яких необхідна індивідуальна ліцензія, відсутня така операція, як стягнення боргу.

Крім того, позов про стягнення валютного боргу в даній справі заявлено в перерахунку на національну валюту, а позивач відповідно до ч.3 ст.1079 ЦК України і свідоцтва про реєстрацію фінансової установи має право на здійснення фінансових послуг в тому числі і факторингу.

Позивачем понесені судові витрати по справі, які документально підтвердженні, за сплачений судовий збір в сумі 3 355,91 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з»ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 223 727,71 грн., а саме:

- за кредитом 154 897,12 (сто пятдесят чотири тисячі вісімсот дев»яносто сім гривень 12 копійок) грн.;

- за відсотками 56 433, 76 (пятдесят шість тисяч чотириста тридцять три гривні 76 копійок) грн.;

- пеня за останній рік 12 396, 83 (двадцять тисяч триста девяноста шість гривень 83 копійки) грн.;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору у сумі 3 355,91 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді