Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях Ізвольській С.С., Івіній М.Ю.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_5 звернулась з позовом до відповідача - ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просить поділити спільне сумісне майно, набуте під час перебування у шлюбі з відповідачем, стягнувши з відповідача на її користь 60% вартості спільного автомобіля «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску, залишивши автомобіль у власності відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з наступних підстав.

17.08.2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб.

Під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти та кошти батьків придбали автомобіль «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 05.06.2014р. шлюб було розірвано.

При цьому, відповідач не погодився добровільно поділити вищезазначений автомобіль, що і стало підставою для звернення до суду.

Оскільки після розірвання шлюбу позивач з дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженою у шлюбі з відповідачем, залишилися проживати разом, позивач просить відступити від принципу рівності часток подружжя і стягнути з відповідача грошову компенсацію на її користь у частці, більшої за ?.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, - визнав той факт, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, проте, заперечував проти відступлення від принципу рівності часток подружжя з підстав необґрунтованості такої вимоги позивача, заперечував проти завищеної позивачем ринкової вартості спірного автомобіля, також, просив врахувати ті необхідні витрати на ремонт автомобіля, які були ним понесені після припинення фактичного спільного проживання з позивачем - в сумі 10 314, 51 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2015р. у справі за клопотанням представника позивача призначалася судова авто-товарознавча експертиза.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне.

17.08.2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як убачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами, під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти та кошти батьків придбали автомобіль «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску.

Враховуючи положення статті 61 ЦПК України, судом встановлено, що вказаний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 05.06.2014р. шлюб було розірвано.

Стаття 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилаючись на те, що при вирішення спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд, згідно з частинами 2, 3 статті 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування), а також у випадках, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, позивач не надала суду належних доказів того, що суд може застосувати вказані правові норми.

Вартість спірного автомобіля, згідно наявного в матеріалах справи висновку судової авто-товарознавчої експертизи №5198/15-54 від 22.05.2015р. становить 59 159, 14 грн.

З урахуванням принципу рівності часток майна подружжя, грошовий еквівалент частки кожного з подружжя у спільному сумісному майні складає 59 159, 14 грн. /2 = 29 579, 57 грн.

Оцінюючи доводи відповідача щодо врахування витрат, понесених відповідачем на ремонт автомобіля, при визначенні розміру грошової компенсації, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 05.06.2014р. встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 07.01.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після фактичного припинення сторонами шлюбних відносин, а саме - 18.03.2014р., 03.06.2014р. відповідачем були здійснені ремонтні роботи автомобіля (капітальний ремонт двигуна), внаслідок чого він поніс витрати на придбання запчастин для автомобіля та безпосередньо роботи, згідно наданих актів виконаних робіт СТО «Осар-БМВ», товарних чеків №3049, №7048 в сумі 10 314, 51 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Сторони визнають, що фактичне володіння і користування автомобілем здійснював відповідач, який не довів, що витрачені ним кошти на ремонт автомобіля, використані в інтересах сім'ї, за згодою позивачки, а позивач мала обов'язок по відшкодуванню частини витрат.

Наданий суду Звіт про оцінку транспортного засобу не дає можливості суду встановити технічну необхідність у здійсненні тих ремонтних робіт автомобіля , які були проведені відповідачем, крім того, зі Звіту убачається, що має місце додаткове зниження вартості КТЗ, виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення та оновлення складових, яке в грошовому еквіваленті складає 6 830, 00 грн.

Отже, правових підстав для виключення витрат відповідача в сумі 10 314, 51 грн. із суми грошової компенсації, належної до виплати позивачці, суд не убачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України одним з способу поділу майна є присудження майна одному з подружжя з покладенням на іншого з подружжя обов'язку компенсувати його частку у спільній сумісній власності.

Відповідач визнав право позивачки на отримання грошової компенсації в розмірі 29 579, 57 грн., про що подав до суду письмову заяву.

З урахуванням вищенаведених підстав та враховуючи положення статті 174 ЦПК України, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача належить стягнути на користь позивача грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску в сумі 29 579, 57 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Проте, як убачається з письмової заяви представника позивача, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору та вартості судової експертизи, вона просить віднести на її рахунок.

Отже, судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 69, 70-72 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску в сумі 29 579, 57 грн.

Автомобіль «Деу-Нексія» д.н. НОМЕР_2, 2010 року випуску залишити у власності ОСОБА_2.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: