АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Заводян К.І., Половінкіної Н.Ю.,

секретаря: Давньої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернівецького нотаріального округу Савчук Віталіна Григорівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору-купівлі продажу квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк», щодо звернення до нотаріуса для укладення від його імені договору купівлі-продажу квартири без достатніх і законних підстав та повноважень на такі дії. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 47,40 кв.м, житловою 20,70 кв.м від 28.01.2014, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 255, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк», від імені якого діяла Корнило І.В., та ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що в ухваленому рішенні висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

№22ц-549/15 Доповідач в І інстанції Піхало Н.В.

Категорія 27 Головуючий: Бреславський О.Г.

Колегія суддів, заслухавши доповідь суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1. слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 цього ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, спірний договір купівлі-продажу квартири між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3, 28.01.2014 укладено банком на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02.06.2010 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором і виселення, яким банку надано право на здійснення реалізації предмету іпотеки, квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу цієї квартири ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою осбою -покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності і наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу (а/с 9-15).

З п. п. 3,4 спірного договору вбачається, що продаж квартири АДРЕСА_3 вчинено за 233925,00 грн., які ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав від покупця на відповідний розрахунковий рахунок в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.02.2008.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири укладено банком на підставі вказаного судового рішення; що договір не суперечить нормам цивільного законодавства, відповідає вільному воловиявленню та внутрішній волі учасників правочину, спрямований на реальне настання правових наслідків; що відсутні, передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України, підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, так як судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Посилання апелянта на те, що банк та його представник Корнило І.В. не мали належних повноважень від власника квартири ОСОБА_1 на укладення оспорюваного договору не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що вищевказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02.06.2010, надано банку право на продаж квартири з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою осбою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності і наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу, а Корнило І.В., при укладенні оспорюваного договору від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», діяла згідно довіреності № 4412-Н, посвідченої 31.10.2014 за реєстровим №4546 Карімовою Н.С., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу (а.с.71).

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо правомірності дій нотаріуса при посвідченні оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки є необґрунтованими, виходячи з обставин встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.12.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу Савчук В.Г. про визнання незаконними дій приватного нотаріуса щодо посвідчення договору купівлі продажу та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(а.с.94-98).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: