Справа № 750/4838/15-ц Провадження № 22-ц/795/1356/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Лямзіна Н. Ю. Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіПозігуна М.І.
суддів:Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.
при секретарі:Козлачковій Ю.В.
за участю:представника позивача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" на ухвалу судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2015 року про відкриття провадження за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" про розірвання кредитного договору,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить скасувати ухвалу судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2015 року, якою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ „ПриватБанк" про розірвання кредитного договору, і передати слухання справи до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Незаконність судового рішення апелянт обгрунтовує невідповідністю висновку суду щодо наявності підстав для відкриття провадження фактичним обставинам справи, оскільки місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1, а тому згідно ч.2 ст.109 ЦПК України справа не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова. Апелянт вказує, що стороною в спірному договорі є ПАТ КБ „ПриватБанк" як юридична особа і в даному випадку не має місця спір, що виник з діяльності філії або представництва. Крім того, апелянт посилається, що в даному спорі не може бути застосована виключна підсудність, оскільки спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються Цивільним кодексом України, а не Законом України „Про захист прав споживачів".

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом, в якому просив розірвати кредитно-заставний договір №CNGLAK23950176 від 26 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ КБ „ПриватБанк", і визначити, що сума непогашеного залишку кредиту станом на момент розірвання договору становить 3518,27 дол.США; встановити наступний графік погашення заборгованості, що утворилася під час дії зазначеного договору, зобов'язавши ОСОБА_6 сплатити на користь відповідача суму боргу в розмірі 3518,27 дол.США за курсовою різницею валют, що існувала станом на 26.02.2008 року (1 долар США = 5,03 грн.) протягом шести календарних місяців з дня, наступного за днем розірвання вказаного договору та зобов'язавши банк прийняти від позивача зазначену суму грошових коштів в розмірі 17696,90 грн. протягом вказаного строку.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2015 року у даній справі було відкрито провадження.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною 7 статті 110 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій - ч.1 ст.95 ЦК України.

Хоча ОСОБА_6 позов заявлено до ПАТ КБ „ПриватБанк", проте, спірний кредитно-заставний договір укладено з Чернігівською філією банку, яка знаходиться в м.Чернігові по вул.Серьожнікова, 6, що територіально відноситься до Деснянського району м.Чернігова. Таким чином, спір пов'язаний з діяльністю філії банку, в зв'язку з чим суддя суду першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про підсудність справи Деснянському районному суду м.Чернігова.

Доводи апелянта про непоширення на дані спірні правовідносини положень ч.7 ст.110 ЦПК України ґрунтуються на невірному тлумаченні норм цивільно-процесуального законодавства.

Крім того, є необгрунтованими доводи апелянта, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України „Про захист прав споживачів", оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушених, на його думку, його прав як споживача банківських послуг.

Враховуючи викладене, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: