УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ковальчук Людмили Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ковальчук Л.С., Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 17 лютого 2009 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ковальчук Л.С. було вчинено виконавчий напис, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 січня 2007 року № 12/Zквіп-07 на однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вважала, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом без відповідних правових підстав, з порушенням п. п. 282, 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Також вважала, що нотаріусом порушено приписи ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо безспірності заборгованості, та зазначала, що стягнення за виконавчим написом вчинено нотаріусом на користь ТОВ «Укрпромбанк», однак за виконавчим написом згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області здійснюється на користь ПАТ «Дельта Банк», з яким договірних відносин у неї не існує.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 17 лютого 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 349, виданий приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ковальчук Л.С. про звернення стягнення на належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Установлено, що 22 січня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 12/П-07, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит в розмірі 20 тис. доларів США зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 21 січня 2022 року.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено іпотечний договір від 22 січня 2007 року № 12/Zквіп-07, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, відповідно до п. 4.1 якого ТОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитними та забезпечувальними договорами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження - ТОВ «Український промисловий банк» на його правонаступника АТ «Дельта Банк».

17 лютого 2009 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ковальчук Л.С. вчинено виконавчий напис, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 січня 2007 року № 12/Zквіп-07 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у позові, посилався на те, що зміст оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 17 лютого 2009 року та досліджені вищезазначені докази свідчать, що нотаріусу на обґрунтування стягнення на предмет іпотеки були надані документи, передбачені у Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Що ж стосується посилання позивача на те, що ним не отримано повідомлення про порушення основного зобов'язання, суд вважав, що ОСОБА_3 особисто отримала вимогу про усунення порушення та розрахунок заборгованості, яка була направлена 09 січня 2009 року за двома адресами: АДРЕСА_1, тобто за адресою боржника, зазначеною в іпотечному договорі, та за адресою: с. Городок, Луцький район, та дійшов висновку про те, що банком дотримано всі вимоги чинного законодавства щодо надання нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік