АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.,

- Оніщука М.І.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року в справі за заявою заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існували до порушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України звернувся в суд з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року в справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існували до порушення.

У мотивування вимог посилався на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року в задоволенні позову заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існували до порушення, відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що на час розгляду цивільної справи рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-ому км Столичною шосе у Голосіївському районі м. Києва» було чинним.

Водночас на теперішній час встановлено нововиявлені обставини, якими у визначеному порядку спростовуються факти, покладені в основу рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року, а тому воно підлягає перегляду згідно зі ст. 361 ЦПК України.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 08.09.2014 року, залишеним у силі постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року у справі №910/3724/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави до Київської міської ради, ОКЖК «Котміст», ТОВ «Земкоптракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та встановлено відсутність правових підстав на безоплатне отримання у власність ОКЖК «Котміст» земельних ділянок площею 34,3740 га, 30,5199 га, 0,2402 га у зв'язку з незаконністю рішення Київської міської ради про надання цих ділянок кооперативу.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 02.04.2015 року після його перегляду Вищим господарським судом України.

Лише після постановлення судами зазначених вище рішень у справі №910/3724/14 було встановлено, що згадане рішення Київради не відповідає вимогам законодавства, а подальше відчуження земельних ділянок є незаконним, у зв'язку з чим виникли підстави для звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

З урахування наведеного просив суд задовольнити заяву про перегляд рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року за нововиявленими обставинами, скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року заяву заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, заступник Генерального прокурора України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що залишаючи без задоволення заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 10.06.2013 року, Голосіївський районний суд м. Києва дійшов висновку про те, що наведені у заяві обставини не є нововиявленими, тобто не є істотними для справи обставинами, що не були та не могли бути відомі заявнику.

Вказує, що при зверненні до суду з позовом прокурор обґрунтовував позовні вимоги тим, що спірні землі вибули з власності територіальної громади м. Києва на підставі незаконного рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-ому км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва» та правочинів щодо їх подальшого відчуження, що встановлено судовими рішеннями у господарській справі № 35/124, а тому набуття на них права власності відповідачами також є незаконним.

Таким чином, підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом була незаконність згаданого рішення Київради щодо розпорядження земельними ділянками, що було встановлено судовими рішеннями.

Однак, судові рішення у господарській справі № 35/124, якими рішення Київради визнано недійсним, скасовано постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2011 року, а позовні вимоги Генеральної прокуратури України ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2012 року залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.09.2014 року, залишеним у силі постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року у справі №910/3724/14, визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та встановлено відсутність правових підстав на безоплатне отримання у власність ОКЖК «Котміст» земельних ділянок площею 34,3740 га, 30,5199 га, 0,2402 га у зв'язку з незаконністю рішення Київської міської ради.

Посилається, що факти незаконності рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та подальшого відчуження спірних земель є істотними та спростовують факти, на підставі яких приймалося рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року.

Зазначені обставини існували на час розгляду цієї справи, проте незаконність рішення Київської міської ради не була підтверджена вищенаведеними судовими рішеннями.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву про перегляд рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заступником Генерального прокурора обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Такі доводи суду ґрунтуються на законі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року в задоволенні позову заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існували до порушення, відмовлено у повному обсязі (а.с. 131-137).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В апеляційній скарзі заступник прокурора зазначає, що постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року у справі №910/3724/14, визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та встановлено відсутність правових підстав на безоплатне отримання у власність ОКЖК «Котміст» земельних ділянок площею 34,3740 га, 30,5199 га, 0,2402 га у зв'язку з незаконністю рішення Київської міської ради.

Факти незаконності рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та подальшого відчуження спірних земель є істотними та спростовують факти, на підставі яких приймалося рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року, зазначені обставини існували на час розгляду цієї справи, проте незаконність рішення Київської міської ради не була підтверджена вищенаведеними судовими рішеннями.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, на момент ухвалення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року недійсність рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-ому км Столичною шосе у Голосіївському районі м. Києва» не входила до предмету доказування у справі, основною підставою для звернення до суду з позовом були результати проведеної Генеральною прокуратурою перевірки та рішення Господарського суду м. Києва від 26.04.2011 року, яким було визнано недійсним рішення Київської міської ради №355/3189 від 01.10.2007 року, однак, яке було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2011 року, а провадження у вказаній справі залишено без розгляду ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2012 року.

У суді апеляційної інстанції прокурор підтвердив, що вважає нововиявленою обставиною рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2014 року, залишене в силі постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року у справі №910/3724/14, яким визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року №355/3189 та встановлено відсутність правових підстав на безоплатне отримання у власність ОКЖК «Котміст» земельних ділянок площею 34,3740 га, 30,5199 га, 0,2402 га у зв'язку з незаконністю рішення Київської міської ради.

Таке посилання прокурора суперечить вимогам закону, оскільки зазначене ним рішення суду ухвалене після набуття законної сили рішенням, яке прокурор просить переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Тобто, рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2014 року не можливо вважати нововиявленою обставиною в даній справі.

Зазначене рішення є підставою для звернення в суд з позовом з інших підстав.

Прокурор не заперечує, що на даний час можливість звернення в суд з позовом не втрачена.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні заяви, оскільки зазначені в заяві обставини не є нововиявленими, тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: