Номер провадження: 22-ц/785/4804/15
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

27.05.2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Раффазен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 12.12.2005р. між банком та ФГ «Дімітрея» було укладено кредитний договір № 010/03-86/1900 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії в сумі 300000,00грн. зі сплатою 17% річних, строком погашення до 12.03.2077р., для придбання основних засобів. 12.12.2007р. між банком та ФГ «Дімітрея» було укладено додаткову угоду, якою було пролонговано термін сплати кредитних коштів до 12.03.2008р. Банк свої зобов'язання виконав повністю та надав обумовлену суму кредиту, а ФГ «Дімітрея» належним чином свої зобов'язання не виконало, внаслідок чого станом на 30.01.2012р. за кредитним договором у нього виникла заборгованість перед банком на загальну суму 502401,51грн.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №010/03-86/1900 від 12.12.2005р. між банком та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки від 14.12.2005р. згідно якого ОСОБА_5 передав в заставу банку нерухоме майно у вигляді АДРЕСА_1 заставною вартістю 50571,00грн. Також зобов'язання за вказаним договором забезпечені договором поруки, поручителем по якому виступив ОСОБА_4, який зобов'язався відповідати по зобов'язанням ФГ «Дімітрея», які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Позивач повністю та в строки виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак ФГ «Дімітрея» не виконало умови договору, не здійснювало погашення кредиту та не сплачувало відсотки за користування кредитом у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 502401, 51 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_4 оскільки останній зобов'язався у повному обсязі відповідати за виконання ФГ «Дімітрея» зобов'язань, що виникли за договором кредиту. Крім того, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши що визнає заборгованість за кредитом, за відсотками, але не згоден з заборгованістю по пені.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав повністю та просив суд не звертати стягнення на квартиру так як в ній проживає дитина.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль» заборгованість:

- по кредиту - 121982 (сто двадцять одну тисячу дев'ятсот вісімдесят дві) гривні 27 копійок; - по відсоткам - 133480 (сто тридцять три тисячі чотириста вісімдесят) гривень 55 копійок; - по пені за порушення строків сплати кредиту та процентів - 246938 (двісті сорок шість тисяч дев'ятсот тридцять вісім) гривень 69 копійок, а всього 502401 гривню 51 копійку.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль» в рівних частинах з кожного витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 гривень 00 копійок, по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Відмовлено Публічному акціонерному товариству «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль» в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 судових витрат в солідарному порядку.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2013року рішення Арцизького районного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року скасовано, в позові Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2013 року залишено без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.33 Закону України « Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у зв;язку з тим, що боржник за кредитним договором не виконав своїх зобов;язань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між АППБ « Аваль», правонаступником якого є ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» та СФГ «Дімітрея», в особі голови ОСОБА_4 12 грудня 2005 року був укладений кредитний договір №010/03-86/1900 згідно якого позивач відкрив СФГ «Дімітрея» невідновлювальну кредитну лінію в сумі 300000,00грн. для придбання основних засобів зі сплатою 17% річних, строком погашення до 12.03.2007 року

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 14.12.2005 року За вказаним договором нерухоме майно у вигляді кв.62, буд. № 2, розташованої по вул.Інтернаціональна, м.Арциз Одеської області, заставною вартістю 50571,00грн., яка належить іпотекодавцю на праві власності, являється майном, що передано в іпотеку.

Неодноразово сторони кредитного договору укладали додаткові угоди, що пролонгували кредитний договір.

12 грудня 2007року між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» , та СФГ « Дімітрія» в особі голови СФГ « Дімітрія» укладена додаткова угода, відповідно до умов якої кредитні кошти надані позичальнику строком до 12 березня 2008року.

Позичальник систематично порушував строки повернення кредиту, а також строки сплати відсотків за користування кредитними коштами. Встановлено, що заборгованість за кредитним договором, з урахуванням уточненої суми заборгованості, наданої до суду апеляційної інстанції 26.10.2015року, становить 467897,02грн. в тому числі: по поверненню кредиту 99259,09грн; по сплаті відсотків за кредитом -181890,97грн.; заборгованість за пенею за порушення строків сплати кредиту та процентів - 186746,96грн.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов;язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов;язання.

За змістом ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України « Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно- це вид забезпечення виконання зобов;язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов;язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.589 ЦК України , ч.1 ст.33 Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов;язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов;язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави ( іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України « Про іпотеку».

Згідно із ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що СФГ «Дімітрея» не виконало свої зобов'язання у повному обсязі у встановлені строки щодо повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до кредитного договору № 010/03-86/1900 від 12.12.2005р., а також те, що виконання зобов'язань за цим кредитним договором забезпечено іпотекою, то у відповідності до вищезазначених норм законодавства позивач набув право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до роз;яснень , які містяться в п. 42 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст.39 Закону України « Про іпотеку» , так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов;язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості премета іпотеки; спосіб реализації предмета іпотеки- шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації ( при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб;єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані роз;яснення уваги не звернув та не вказав в резолютивній частині рішення спосіб реалізації майна , початкову ціну предмета іпотеки для реалізації.

Крім того, в суді апеляційної інстанції надана заява про уточнення суми заборгованості яка складає 467897,02грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні , з викладенням нової резолютивної частини рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, а саме: судовий збір в розмірі 3219грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно- технічне забезпечення в позмірі 120грн.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року в частині позовних вимог ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в частині позовних вимог ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки наступним чином:

У рахунок погашення суми боргу за кредитним договором № 010/03-86/1900 від 12 грудня 2005року, укладеним між Публічним акціонерним товариством « Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції « Райффайзен Банк Аваль» та ФГ « Дімітрея» в розмірі 467897гривні 02коп., а саме : заборгованість по кредиту- 99259 грн. 09коп.; заборгованість по відсоткам- 181890 грн.97коп.; пеня за порушення строків сплати по кредиту та процентів - 186746грн.96коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 14.12.2005року, який укладений між ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 , а саме: квартиру № 62 за адресою: Одеська область, м. Арциз, вул. Інтернаціональна, 2, загальною площею 66,85кв.м., житловою площею 39,05 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом продажу з публічних торгів, за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, згідно з оцінкою , проведеною суб;єктом оціночної діяльності на час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІПН: НОМЕР_1) на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» ( код : 23876031) судовий збір в розмірі 3219 гривень та витрати по сплаті витрат на інфомаційно- технічне забезпечення в розмірі 120гривень.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

А.М. Кварталова