Справа № 659/354/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., при секретарі Голтаєву І.М., за участі представника позивача - адвоката Стрюкова В.П., представника відповідача за довіреністю - ОСОБА_2, розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнати недійсним заповіт складений його матір"ю - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до якого вона заповіла належне їй майно, зокрема, земельну ділянку розміром 8,93 гектари, право власності на яку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_1 від 21.11.2008 року, на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області на користь його брата ОСОБА_6, заповіт посвідчений 24 грудня 2010 року державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори, мотивуючи такі вимоги тим, що його мати на час складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними через психічну хворобу, на яку тривалий час вона хворіла, а в квітні 2011 року його матір було визнано недієздатною. Просить, посилаючись на ст. 1257 Цивільного кодексу України визнати недійсним вказаний заповіт.

Ухвалою суду від 18.02.2015 року до участі в справі залучено як відповідача ОСОБА_4, в зв"язку зі смертю первісного відповідача ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач, представник позивача, позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили визнати недійсним заповіт, посвідчений 24.12.2010 року від імені ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, державним нотаріусом Нижньосірогозької нотаріальної контори ОСОБА_7.

Представник відповідача - ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що на користь її чоловіка ОСОБА_6 його мати ОСОБА_5 склала заповіт. ЇЇ чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вважає що відсутні підстави визнання заповіту недійсним, оскільки на час складання заповіту ОСОБА_5 розуміла значення своїх дій та складання такого заповіту відповідало її волі. Ніякого впливу на неї ніхто не чинив. Просить в задоволенні позову відмовити.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_7 пояснив що є нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори, посвідчував заповіт ОСОБА_5, подробиць такої нотаріальної дії не пам"ятає, але якихось особливостей при такому посвідченні не було.

Допитана свідок ОСОБА_8 пояснила що з весни до осені 2010 року доглядала за ОСОБА_5, яка проживала самотньо, вона її годувала тричі на день, прала, прибирала. ОСОБА_5 погано ходила, фактично не розмовляла.

Свідок ОСОБА_9 доглядала за ОСОБА_5 з 15 лютого по червень 2011 року - прала, мила, перевдягала, вкладала спати. Вказала що ОСОБА_5 фактично не розмовляла, могла поводитися неадекватно -, наприклад, - розкришити печиво, кинути на підлогу та залити чаєм.

Допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили що були свідками при складанні заповіту ОСОБА_5 Пояснили, що нотаріус впевнився, кому саме хоче ОСОБА_5 заповісти майно, при цьому остання сказала - своєму сину ОСОБА_6, вказавши на присутнього при цьому ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_13 пояснила що також була присутня при складанні заповіту ОСОБА_5, оскільки та не могла підписати заповіт, вона підписала заповіт за неї у присутності нотаріуса.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с. 4, 71). За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 24.12.2010 року державним нотаріусом ОСОБА_7. на користь ОСОБА_6 (а.с.72). Згідно відповіді завідуючого Нижньосірогозької державної нотаріальної контори ОСОБА_7., після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 5/2013. Така справа заведена на підставі заяви ОСОБА_6 - спадкоємцем за заповітом. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33161415 від 31.01.2013 року від імені ОСОБА_5 був складений заповіт, посвідчений 24.12.2010 року за реєстр. № 2364. (а.с. 69, 70, 77).

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29.04.2011 року по справі № 2-о-2/11, ОСОБА_5 визнана недієздатною. (а.с.9).

Згідно висновку № 140 посмертної судово-психіатричної експертизи від 13.03.2015 року. ОСОБА_5 на момент складання заповіту 24.12.2010 року страждала органічним захворюванням головного мозку судинного ґенезу з правостороннім гемипарезом, елементами моторної афазії, амнестичним слабоумством. Станом на 24.12.2010 року ОСОБА_5 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с.95- 101).

Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 225, 1217, 1233, 1234, 1257 ЦК України.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, згідно ст. 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно частин 1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог, щодо його форми та посвідчення, є нікчемник. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо було встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя склала заповіт, здійснивши особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Заповіт був посвідчений за місцем її проживання державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори ОСОБА_7.

Заповіт є одностороннім правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочин та положення про недійсність правочинів, встановлених ст.ст. 215-236 ЦК України.

Згідно частини 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб чиї цивільні права та інтереси порушені.

З розяснень Пленуму Верховного суду України, які містяться в п.16 постанови від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вбачається що правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобовязаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визначення правочину недійсним із цих підстав вирішуються у урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів,на підставі ст. 225, ч.2 ст. 1257 ЦК України суд відповідно до ст. 145 ЦК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобовязаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Такий припис міститься і в п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" в якому зазначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він складений особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд враховує, що при проведенні посмертної судово - психіатричної експертизи, експертами повністю досліджувалися матеріали даної цивільної справи, до уваги приймалися пояснення усіх допитаних по справі свідків, медична документація щодо стану здоров"я ОСОБА_5

Суд погоджується з висновками і доводами зазначеної експертизи і вважає, що вона була проведена з дотриманням норм діючого законодавства, є повною та обєктивною. Висновки експертизі відповідають іншим дослідженим судом доказам і у сукупності з ними відповідають встановленим судом обставинам.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати на отримання правової допомоги в сумі 500 гривень, сплачених адвокату Тишковському С.А. (а.с.20) та в сумі 2890 гривень, відповідно наданого під час судового розгляду позивачем розрахунку розміру сплаченої правової допомоги та розписки адвоката Стрюкова В.П. про отримання таких коштів. Крім того позивачем був сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 225, 1233, 1234, 1257 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6, який посвідчений 24 грудня 2010 року державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 гривні 60 копійок судових витрат, пов"язаних зі сплатою судового збору та 3480 гривень судових витрат, пов"язаних з отриманням правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. С. Цесельська