Справа № 667/7407/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря Собчук Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на кооперативну квартиру,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, померлої 26.02.2015 року

Свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2015 року померла ОСОБА_2, котра на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого заповіла позивачу все своє спадкове майно, що буде належити їй на момент смерті, в тому числі і квартиру №113, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 64. Коли позивач звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом у вчиненні таких дій нотаріусом їй було відмовлено, у звязку із тим, що за життя спадкодавець не оформив належним чином документи про право власності на вказану квартиру.

У судовому засідання позивач та його представник позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача за довіренісю ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, матеріали інвентарної справи на спірне приміщення та спадкової справи після померлї ОСОБА_2, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин..

Судом встановлено, що на підставі заповіту від 19.02.2004 року ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все своє спадкове майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, в тому числі квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 10.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області серія 1-ФП № 216145, ОСОБА_2 померла 26.02.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №75.

Відповідно до ордеру №471 від 28.12.1970 року на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу №131 «Граніт» ОСОБА_2 надана квартира №113, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, буд. 64.

Згідно довідки ЖСК «Граніт» померла ОСОБА_2 за життя у повному обсязі сплатила кооперативні внески за спірне приміщення.

Як вбачається із відповіді нотарцуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.09.2015 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, у звязку із відсутністю на день смерті спадкодавця документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірне майно.

Згідно ст. 15 ЗУ "Про власність" від 26.03.1991 року із подальшими змінами і доповненнями, що діяв до 27.04.2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, а саме на час невизнання за позивачем права власності на спірне приміщення, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1235 цього ж Кодексу заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як вбачається із наданої нотаріусом спадкової справи після смерті заповідача ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини від 17.03.2015 року звернувся лише позивач по справі. Наявності інших спадкоємців після померлого які б, зокрема, мали право на обовязкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що як на час видачі вищезгаданого заповіту на користь позивача так, відповідно, і на час смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру, суд приходить до переконання про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав до їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на кооперативну квартиру- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру №113, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.Ілліча, буд. №64 у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Л.А. Скрипнік