Справа № 201/2092/15-ц
Провадження № 2/201/1342/2015р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Автогаражного кооперативу "Лоцманський" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, пені, інфляційного збільшення боргу, 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

09.02.2015р. АГК "Лоцманський" звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з нього на свою користь загальної суми заборгованості, яка дорівнює 9 667 грн.50коп.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що 15.03.1988р. рішенням Жовтневого райвиконкому №230 було проведено державну реєстрацію АГК "Лоцманський". 01.02.2007р. відповідачем згідно з договором купівлі-продажу гаража, посвідченим ДН Першої ДДНК Кулєшовим Я.О. за реєстровим № 323, придбано гараж №214, що знаходиться на території АГК "Лоцманський". 14.02.2007р. відповідач звернувся до АГК "Лоцманський" із заявою про прийняття його до членів гаражного кооперативу "Лоцманський", у якій підтвердив, що ознайомлений з його статутом. Також 31.05.2007р. відповідачем згідно з договором купівлі-продажу гаража, посвідченим ДН Першої ДДНК Заносієнко Н.М. за реєстровим № 3- 661, придбано ще один гараж - НОМЕР_1, що знаходиться на території АГК "Лоцманський". 06.06.2007р. відповідач теж звернувся до АГК "Лоцманський" із заявою про прийняття його до членів гаражного кооперативу "Лоцманський", у якій підтвердив, що ознайомлений з його статутом. 07.07.2007р. відповідача було прийнято у члени АГК "Лоцманський". З часу вступу в кооператив відповідач сплачував членські внески щодо власних гаражів та інші обов'язкові платежі, але починаючи з початку 2009р. припинив сплату таких платежів, у зв'язку з чим виникла значна заборгованість у сумі 4 800 гривень. Згідно з підп.7 п.5.2. Статуту АГК "Лоцманський" (з врахуванням змін внесених та зареєстрованих 25.05.2001р.) члени кооперативу зобов'язані своєчасно вносити членські експлуатаційні внески. Розмір членських внесків встановлюється щорічно та у період несплати їх відповідачем складав: у 2009 році - 240 гривень; у 2010 році - 375 гривень; у 2011 році - 420 гривень; у 2012 році - 420 гривень; у 2013 році - 420 гривень; у 2014 році - 420 гривень; у 2015 році - 420 гривень. Відповідач свого членства в кооперативі не припиняв. Несплатою відповідачем членських внесків порушуються права інших членів кооперативу. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно сплатити заборгованість перед кооперативом, АГК "Лоцманський" вимушений звернутись до суду з даним позовом. За розрахунками позивача, заборгованість відповідача по гаражу №214 за період з початку 2009р. по дату звернення із позовною заявою становить 4 833, 75 грн., що складається з 2400 грн. - суми основного боргу щодо сплати членських внесків, 1588,86 - суми пені, 643,95 грн. - інфляційного збільшення боргу, 200,94 грн. - 3% річних згідно з розрахунком, доданим до даної позовної заяви. Заборгованість Відповідача по гаражу НОМЕР_1 за період з початку 2009р. по дату звернення із позовною заявою становить 4 833, 75 грн., що складається з 2400 грн. - суми основного боргу щодо сплати членських внесків, 1 588,86 - суми пені, 643,95 грн. - інфляційного збільшення боргу, 200,94 грн. - 3% річних згідно з розрахунком, доданим до даної позовної заяви.

Представник позивача - Кривенко В.Г. (діє за дорученням від 26.01.2015р. - а.с.№ 38) в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив винести рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 37). Надав суду 06.04.2015р. додаткові письмові пояснення з урахуванням заперечень відповідача (а.с. № 39-43).

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, посилаючись у своїх письмових запереченнях (а.с. № 32-33) на неналежне підтвердження повноважень представника позивача щодо подачі позову, застарілість документів, наданих позивачем та неналежне підтвердження їх копій, не погоджуючись із розрахунками позивача, просив застосувати строк позовної давності. Крім того, у поданій до суду письмовій заяві від 06.04.2015р., посилався на неможливість користуватися одним з належних йому гаражів через дії позивача, пов'язані із земляними роботами та просив винести рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами і відмовити в задоволенні позову (а.с. № 34, 36).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Оскільки по справі є письмові заперечення відповідача, та їм буде дана належна оцінка при розгляді справи, у суду є всі підстави для винесення по справі рішення суду на загальних засадах ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами чинного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання та згідно ст. 16 зазначеного Кодексу має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України захист порушеного права може здійснюватись судом, у тому числі й шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій.

Згідно з ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно зі ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що за прострочення виконання боржник відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Разом з цим, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 2 Закону України "Про кооперацію" визначає, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про кооперацію" кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Стаття 12 Закону України "Про кооперацію" передбачає, що основним обов'язком члена кооперативу є додержання статуту кооперативу, сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Судом встановлено, що 15.03.1988р. рішенням Жовтневого райвиконкому №230 було проведено державну реєстрацію Автогаражного кооперативу "Лоцманський", який розташований за адресою: 49049, м. Дніпропетровськ, пров. Садовий,б. 3 (а.с.№6-7). 01.02.2007р. відповідачем згідно з договором купівлі-продажу гаража, посвідченим ДН Першої ДДНК Кулєшовим Я.О. за реєстровим № 323, придбано гараж № 214, що знаходиться на території АГК "Лоцманський" (а.с. № 8-9). 14.02.2007р. відповідач звернувся до АГК "Лоцманський" із заявою про прийняття його до членів гаражного кооперативу "Лоцманський", у якій підтвердив, що ознайомлений з його статутом (а.с.№10). Також 31.05.2007р. відповідачем згідно з договором купівлі-продажу гаража, посвідченим ДН Першої ДДНК Заносієнко Н.М. за реєстровим № 3- 661, придбано ще один гараж - № 833, що знаходиться на території АГК "Лоцманський" (а.с.№11). 06.06.2007р. відповідач теж звернувся до АГК "Лоцманський" із заявою про прийняття його до членів АГК "Лоцманський", у якій підтвердив, що ознайомлений з його статутом (а.с.№12).

07.07.2007р. відповідача було прийнято у члени АГК "Лоцманський" (а.с.№ 13).

Згідно з підп.7 п.5.2. Статуту АК "Лоцманський" (з врахуванням змін внесених та зареєстрованих 25.05.2001р.) члени кооперативу зобов'язані своєчасно вносити членські експлуатаційні внески. Відповідно до п.6.2. Статуту АГК "Лоцманський" періодичні експлуатаційні членські внески сплачуються членами кооперативу один раз у квартал протягом одного місяця кварталу. За вичерпанням місячного терміну, на затримку у виплаті внесків накладається пеня у розмірі 0,2 % від суми внеску за кожен день затримки виплати внеску (а.с.№ 14-16). Розмір членських внесків встановлено щорічно на засіданнях правління АГК "Лоцманський" та у період несплати їх відповідачем складав у 2009 році - 240 гривень; у 2010 році - 375 гривень; у 2011 році - 420 гривень; у 2012 році - 420 гривень; у 2013 році - 420 гривень; у 2014 році - 420 гривень; у 2015 році - 420 гривень, тобто в останні три роки, що передували зверненню позивача до суду з даним позовом - 35 грн. щомісячно (а.с.№17-23). Відповідач свого членства в кооперативі не припиняв. За розрахунками позивача, заборгованість відповідача по гаражу № 214 за період з початку 2009р. по дату звернення із позовною заявою становить 4 833,75 грн.(чотири тисячі вісімсот тридцять три грн. 75 коп.), що складається з 2400 грн. - суми основного боргу щодо сплати членських внесків, 1 588,86 - суми пені, 643,95 грн. - інфляційного збільшення боргу, 200,94 грн. - 3% річних згідно з розрахунком, доданим до даної позовної заяви (а.с.№24). Заборгованість відповідача по гаражу НОМЕР_1 за період з початку 2009р. по дату звернення із позовною заявою становить 4 833,75 грн. (чотири тисячі вісімсот тридцять три грн. 75 коп.), що складається з 2400 грн. - суми основного боргу щодо сплати членських внесків, 1 588,86 - суми пені, 643,95 грн. - інфляційного збільшення боргу, 200,94 грн. - 3% річних згідно з розрахунком, доданим до даної позовної заяви (а.с. № 25).

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач не заперечує проти самого факту наявності у нього заборгованості перед позивачем по сплаті членських внесків, суд дійшов висновку, що така заборгованість дійсно має місце.

При цьому суд не може взяти до уваги посилання відповідача на несплату членських внесків через неможливість користуватися одним з належних йому гаражів з вини позивача, оскільки така вина не доведена у встановленому законом порядку.

Крім того, посилання відповідача в своїй заяві від 06.04.2015р. (а.с. № 34, 36) на неможливість користуватися одним з належних йому гаражів через дії позивача, пов'язані із земляними роботами, суд оцінює критично також з тих підстав, що відповідач на протязі більше ніж 5 років, не звертався до суду за захистом свого порушеного права власника гаражу, якщо воно мало місце (ст. 11 ЦПК України та ст. 16 ЦК України), а по-друге, обов'язок відповідача зі сплати членських внесків витікає з положень ЦК України та ст. 12 Закону України „Про кооперацію", та їх не слід плутати зі сплатою інших витрат на утримання свого майна власником.

Інші заперечення відповідача не заслуговують на повагу, оскільки не впливають на предмет спору, та фактично підтверджують намагання відповідача ухилитися від сплати існуючої заборгованості за обома гаражами з 2009р. (а.с. № 32-33).

В той же час, суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності та виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Надане суду рішення загальних зборів від 11.11.2000р. (а.с. № 46), в якому п. 15 встановлено позовну давність по сплаті членських внесків збільшено до 15 років, суд не приймає до уваги, оскільки такі положення суперечать діючому законодавству, а саме ст. 257 ЦК України.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті членських внесків за останні три роки, що передували зверненню позивача до суду з даним позовом, який подано до суду 09.02.2015р.,відмовивши в інший частині позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків (а.с. № 2-5).

Крім того, суд виходить з того, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (Постанови ВССУ від 06.06.2012р. у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011р. у справі № 6-38цс 11). Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями (Постанова ВСУ від 17.10.2011р. у справі 6-42цс11). Відтак, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути стягнута з урахуванням інфляційних втрат на суму боргу, та з відповідача має бути стягнуто на користь позивача три проценти річних.

Що ж стосується стягнення з відповідача пені, інфляційного збільшення боргу, 3% річних то ці позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання визначений у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожний день прострочення. За загальним правилом, що випливає із ЦК України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає суду підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (Постанова ВСУ від 06.11.2013р. у справі 6-116цс13).

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 09.02.2015р., суд дійшов висновку, що лютий 2015р. до розрахунків не включається, оскільки він неповний, а обов'язок сплачувати членські внески встановлений помісячно тому, з урахуванням строків позовної давності з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті грошові кошти у межах трирічного строку: з лютого 2012р. по січень 2015р. включно - для основного зобов'язання та з лютого 2014р. по січень 2015р. включно - для пені, виходячи з таких розрахунків:

Зі сплати членських внесків до АК "Лоцманський" відповідача по гаражу №214:

за 2012р. - 385 грн. (без січня місяця),

за 2013р. - 420 грн.,

за 2014р. - 420 грн.,

за січень 2015р. - 35 грн.

Загалом сума основної заборгованості у межах строку позовної даності складає 1260 грн.

Індекс інфляції та 3% річних:

Обраховуються згідно з методикою, що викладена як рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ у листі ВСУ від 03.04.1997р. N 62-97р. Індекси інфляції розраховуються центральним органом виконавчої влади з питань статистики щомісячно та публікуються, зокрема в газеті "Урядовий кур'єр" в період с 5 по 10 число наступного за звітним місяця. Дані показники є офіційними (ст.ст.19, 21, 22 Закону України "Про інформацію") та можуть використовуватись для проведення перерахунку грошових сум. Інформація про опубліковані Державним комітетом статистики України показники індексів інфляції також міститься в базі законодавства "Ліга - Закон".

Відповідно до методики, вказаної у згаданому Листі ВСУ від 03.04.1997р. N 62-97р "Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Сума 3 % річних згідно зі ст.625 ЦК України за період з дати настання для боржника обов'язку сплатити грошові кошти по дату звернення із позовною заявою обчислюється за формулою:

Сума основного боргу х 3 х кількість днів прострочки : 365 : 100 = Сума 3 % річних

Дата виникнення обов'язку сплатити з лютого 2012р. по січень 2015р. включноЗаборгованість щодо внесків (у гривнях)Кількість днів прострочкиІндекс інфляції за заданий періодІнфляційне збільшення боргу3% річних
3 01.02.21.25026.239.51
3 01.05.21.24425.588.73
3 01.08.1.25426.637.93
3 01.11.1.25626.907.14
3 01.02.1.25226.506.35
3 01.05.1.25426.635.58
3 01.08.1.25426.634.78
3 01.11.1.25727.033.99
3 01.02.1.24625.853.20
3 01.05.1.17318.212.43
3 01.08.1.11512.051.63
3 01.11..0505.200.84
1260 273,4462,11

Пеня.

Відповідно до п.6.3. Статуту АГК "Лоцманський" періодичні експлуатаційні членські внески сплачуються членами кооперативу один раз у квартал протягом одного місяця кварталу. За вичерпанням місячного терміну, на затримку у виплаті внесків накладається пеня у розмірі 0,2 % від суми внеску за кожен день затримки виплати внеску.

Встановлений Статутом АГК "Лоцманський" розмір пені перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку України в день, встановленого у 2014 - 2015р.р. (з 13.08.2013р. по 15.04.2014р. - 0,04%, з 17.07.2014р. по 13.11.2014р. - 0,07%, з 13.11.2014р. по 06.02.2015р. - 0,08%), але його застосування в даному спорі не суперечить вимогам ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно до якої пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Такий висновок ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 7-рп/2013 Справа № 1-12/2013 від 11.07.2013р., згідно до якого, обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці).

Сума неустойки (пені) обчислюється за формулою: сума пені = сума основного боргу х кількість днів за період нарахування пені х 0,2% (розмір неустойки (пені) за п.6.3 Статуту).

З врахуванням вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України пеня нараховується за останній рік.

Розрахунок суми пені:

Сума боргу в грн.Період простроченняКількість днівРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
840 (1260 (загальна сума боргу в межах 3 років) -420 (борг за 1 останній рік) = 840)09.02.2014р. 09.02.2015р.3650,2%613,20
10501.05.2014р.-09.02.2015р.2850,2%59,85
10501.08.2014р.-09.02.2015р.1940,2%40,74
10501.11.2014р.-09.02.2015р.1020,2%21,42

Загальна сума пені: 613,20+59,85+40,74+21,42=735,21 грн.

Таким чином, заборгованість із сплати членських внесків по гаражу № 214 з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в межах строків позовної давності дорівнює 2330 грн. 76 коп. = 1260 грн. (сума основаного боргу) + 273,44 грн. (інфляційні втрати) + 62,11 грн. (3% річних) + 735, 21 грн. (пеня).

Розрахунки заборгованості зі сплати членських внесків до АГК "Лоцманський" відповідача по гаражу № 833 аналогічні розрахункам по гаражу № 214 та ця заборгованість теж дорівнює 2330 грн. 76 коп.

Загалом з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 4661 грн. 52 коп. (2330,76 х 2 = 4661грн. 52коп.)

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. № 1).

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" по справі № 7-рп/2013 Справа № 1-12/2013 від 11.07.2013р., Постановою ВСУ від 06.11.2013р. у справі 6-116цс13, Постановою ВСУ від 17.10.2011р. у справі 6-42цс11, ст.2 Закону України "Про кооперацію", ст. ст. 11, 14, 15, 16, 253, 256, 257, 258, 261, 266, 267, 319, 549, 551, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Автогаражного кооперативу "Лоцманський" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, пені, інфляційного збільшення боргу, 3% річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Автогаражного кооперативу "Лоцманський" заборгованість в сумі 4 661 грн. 52коп. (чотири тисячі шістсот шістдесят одну грн. 52 коп.), з яких:

- 2520 грн. - сума основного боргу щодо сплати членських внесків;

- 1470,42 грн. - сума пені;

- 546,88 грн. - інфляційне збільшення боргу;

- 124,22 грн. - 3% річних.

В задоволені іншої частини позовних вимог Автогаражного кооперативу "Лоцманський" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, пені, інфляційного збільшення боргу, 3% річних - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Автогаражного кооперативу "Лоцманський" понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів .

Суддя : Н.В.Ткаченко