ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/944/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення дії договору іпотеки,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення дії договору іпотеки, зазначивши в позовній заяві, що 16.05.2008 р. між нею та відповідачем був укладений договір іпотеки № 5943. Відповідно до іпотечного договору позивач, в забезпечення виконання кредитного договору № 2568 від 16.05.2008 р., передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до кредитного договору відповідач надав позивачу кредит в сумі 728280 грн. строком до 16.05.2028 р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2011 р. задоволено позов Відкритого акціонерного «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1 017 496,99 грн. Визнано спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки.

Постановою Дарницького ВДВС РУЮ від 25.01.2012 р., було відкрито виконавче провадження № 30852840 з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.12.2013 р. ВДВС Дарницького УЮ, актом опису й арешту майна від 19.06.2012 р. описано і накладено арешт на майно боржника.

ТОВ «Укрспецторг Групп», за заявою ВДВС Дарницького УЮ, проведені дії по реалізації зазначеного майна.

Згідно повідомлення торгівельної організації повторні торги з реалізації переданого майна не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

У відповідності до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» було запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. 23.10.2013 р. до відділу надійшов лист про те, що стягував не має намірів залишити за собою вищевказане майно.

Тому позивач вважає договір іпотеки припиненим в відповідності до ч.3,4 ст.49 ЗУ «Про іпотеку» що діяла на момент укладання договору іпотеки, якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим ч.1 цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які можуть відбутися протягом одного місяця з проведення перших прилюдних торгів.

Позивач вважає, що якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим ч.1 цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека припиняється.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення в яких зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, та необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав:

16.05.2008 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір іпотеки № 2568. На підставі зазначеного договору позивач, відповідно до іпотечного договору, в забезпечення виконання кредитного договору від 16.05.2008 р. передав в іпотеку квартиру, по АДРЕСА_1 Відповідно до кредитного договору Банк надав позивачу кредит в сумі 728 280,00 грн. строком до 16.05.2028 р.

Тому правовідносини між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»», що встановлені на підставі укладених кредитних договору та договору іпотеки, яким забезпечено виконання кредитного договору, регулюються відповідними нормами ЦК України та спеціального ЗУ«Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим законом.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі виконавчого напису нотаріусу.

Згідно ст.41 ЗУ «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за виконавчим написом нотаріуса, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право, однак не зобов'язанні, придбати предмет іпотеки за початкової ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна протягом 10 днів з дня оголошення прилюдних торгів, такими, що не відбулися. Якщо ж іпотекодержатель не скористався таким правом за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

За змістом вказаних норм Закону, відмова іпотекодержателя від залишення за собою предмета іпотеки в рахунок погашення боргу після того, як повторні прилюдні торги не відбулися, не є підставою для обов'язкового припинення іпотеки.

Крім того, зазначена норма та норми ЗУ «Про виконавче провадження» не містять обов'язку Банку, під страхом припинення іпотеки, прийняти нереалізоване майно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 16.05.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки № 5943. Відповідно до іпотечного договору позивач, в забезпечення виконання кредитного договору № 2568 від 16.05.2008 р., передав в іпотеку квартиру по АДРЕСА_1 Відповідно до кредитного договору відповідач надав позивачу кредит в сумі 728 280,00 грн. строком до 16.05.2028 р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2011 р. задоволено позов Відкритого акціонерного «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1 017 496,99 грн. Визнано спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки.

Постановою Дарницького ВДВС РУЮ від 25.01.2012 р., було відкрито виконавче провадження № 30852840 з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.12.2013 р. ВДВС Дарницького УЮ, актом опису й арешту майна від 19.06.2012 р. описано і накладено арешт на майно боржника.

ТОВ «Укрспецторг групп» за заявою ВДВС Дарницького УЮ проведено дії по реалізації зазначеного майна.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.Право іпотеко держателя на зверхня стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.49 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержателі та інші кредитори боржника, відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог, мають право, однак не зобов'язанні, придбати предмет іпотеки за початкової ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна протягом 10 днів з дня оголошення прилюдних торгів, такими, що не відбулися. Якщо ж іпотекодержатель не скористався таким правом за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

За змістом вказаних норм Закону відмова іпотекодержателя від залишення за собою предмета іпотеки в рахунок погашення боргу після того, як повторні прилюдні торги не відбулися, не є підставою для обов'язкового припинення іпотеки.

Крім того, зазначена норма та норми ЗУ «Про виконавче провадження» не містять обов'язку Банку, під страхом припинення іпотеки, прийняти нереалізоване майно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, не оспорювалось позивачем, та визнано представниками позивача в суді, що на час розгляду справи по суті, зобов'язання за кредитним договором не виконано, основне зобов'язання не припинено, не закінчений строк дії іпотечного договору, ОСОБА_2 не виконує умови договору, не сплачує кредит, ніяких заходів щодо погашення заборгованості на кредитним договором не вживає.

Згідно ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання, або закінчення строку дії іпотечного договору.

Тому суд вважає що припинення іпотеки позбавить ПАТ «Державний ощадний банк України» можливості задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням за рахунок іпотеки, та завдасть необґрунтовані збитки.

Крім того іпотека не може бути припинена за рішенням суду, оскільки право власності на майно переходить тільки від іпотекодавця до кредитора, який придбав предмет іпотеки. Відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» не придбав предмет іпотеки, а тому іпотека не може бути припинена.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач не надав суду доказів і не послався на них, не довів, що він виконав зобов'язання перед відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк України», що були забезпечені іпотекою, що Банк, як кредитор придбав предмет іпотеки, що основне зобов'язання припинено, закінчений строк дії іпотечного договору, що позичальником виконуються умови договору та вживаються заходи, щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 15, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.11-16, 509, 526, 527, 546, 548, 598, 626, 628, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 33, 49 ЗУ «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення дії договору іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: