Справа № 484/3451/15-ц
Провадження № 2/484/1530/15
Рішення

Іменем України

(заочне)

15.10.2015 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Врадій Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ "Дельта Банк" житлового будинку по вул.Кутузова,1а м.Первомайськ Миколаївської області, вказуючи на те, що 27.03.2007 року між публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 03/1/081/07-ZKLN за яким Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в розмірі 17500 доларів США з розрахунку 16 % річних за користування кредитом на строк з 27.03.2007 року. по 26.01.2017 року.

26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах , визначених договором, Публічне акціонерне товарисво "Кредитпромбанк" передає АТ "ОСОБА_3 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора у зазначених зобов"язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Кредтпромбанк" до АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить право вимогати від боржників повного належного та реального виконання обов"язків за кредитними та зебезпечувальними договорами . Отже відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору № 03/1/081/07-ZKLN укладеного між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 . Уклавши Кредитний договір Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних платежів у строки та розмірах згідно Графіком погашення кредиту та інших платежів. 27.03.2007 року р. між сторонами Кредитного договору укладено Іпотечний договір за яким виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено житловим будинком , загальною площею 91,1 кв.м. , житловою площею -44,4 кв.м., що знаходиться за адресою вул.Кутузова,1а м.Первомайськ Миколаївської області , який належить іпотекодавю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу 04.08.2006 року за реєст. № 2457, право власності на який зареєстровано у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за номером 13964 в книзі 73, в електроному реєстрі прав вланості на нерухоме майно зареєстровано за № 10246727.

Позичальник не виконує кредитні зобов'язання належним чином - щомісячно, відповідно до Графіку погашення, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним. Внаслідок

чого Кредитор надіслав Позичальнику лист-вимогу, але вимогу було залишено без задоволення. Станом на 31.07.2015 р. заборгованість позичальника за кредитним договором становить суму у розмірі 118032 грн. 71 коп. , з якої: сума заборгованості за кредитом 85 768 грн. 49 коп., сума заборгованості за відсотками 32 264 грн. 22 коп..

За таких обставин, оскільки відповідач не виконує свої грошові зобовязання за кредитним договором,то позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і інтересів.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 27.03.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, до якого неодноразово вносились зміни згідно укладених між сторонами кредитного договору договорів про внесення змін та доповнень від 10.04.2009 року , 07.10.2010 року.

Так, згідно умов вище вказаного договору та внесених до нього змін і доповнень, банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 17 500 дол. США на строк з 27.03.2007 року по 26.01.2017 року року зі сплатою 16 % річних в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит на умовах визначених договором та Графіком погашення заборгованості шляхом сплати ануїтентних платежів, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини.

Згідно вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Так, судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязання за вище вказаним

кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 Валеріївнною було укладено іпотечний договір №б/н від 27.03.2007 року, відповідно до умов якого в забезпечення виконання основного зобовязання іпотекодавці передали в іпотеку іпотеко держателю належне їм на праві власності майно, а саме: житловий будинок , загальною площею 91,1 кв.м., житловою площею -44.4 кв.м., що знаходиться за адресою вул.Кутузова,1а м.Первомайськ Миколаївсьокї області, який належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого ОСОБА_4 привтаним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу 04.08.2006 року за реєстр № 2457, право власності на який зареєстровано у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації заномером 13964 .

У звязку з внесенням змін до кредитного договору аналогічні змін були внесені до іпотечного в частині основного зобовязання, що підтверджується відповідними договором про внесення змін та доповнень від 07.10.2010 року .

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку заборгованості, боржник належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в сумі -118032 грн. 71 коп. з яких: сума заборгованості за кредитом 85 768 грн. 49 коп., сума заборгованості за відсотками 32 264 грн. 22 коп.., що підтверджується копією відповідного розрахунку .

Судом встановлено, що 26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора за кредитними та забезпечувальними договорами, укладеними між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк"та іншими особами, в тому числі за кредитним та іпотечним договором укладеними з відповідачем .

Про наявність вказаної вище заборгованості позивач повідомляв відповідача шляхом направлення на її адресу письмових листів-вимоги .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зі змісту ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином обовязок доказування обґрунтованості своїх позовних вимог та обставин на які він посилається покладається на позивача.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів виконання вимог ч. 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» , оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо ціни предмета іпотеки, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11,506,526,530,546,575,1048,1050,ст.ст.33,37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 11, 58, 59,60, 61, 64, 88, 212-215, 218, 294, 360-7 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя