Справа №490/9730/14-ц 07.07.2015 07.07.2015 07.07.2015
Провадження №22ц/784/1414/15 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

за участю представника позивачки ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року по справі за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_5

про поділ спільного майна подружжя

та за зустрічним позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_6

про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

01 серпня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнювала, до ОСОБА_5 про поділ сумісно нажитого майна подружжя.

Позивачка зазначала, що з 26 квітня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. З травня 2014 року шлюбні відносини між ними припинено та з цього часу вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. За час перебування у шлюбі ними було придбано: квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на відповідача, автомобіль Mercedes-Benz ML 350, універсал-В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 1641861А167636, державний номер НОМЕР_3, який зареєстрований на відповідача, та автомобіль Peugeot 107, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6 , оформлений на неї. Крім того, в період знаходження у шлюбі нею було придбано за власні кошти квартира АДРЕСА_2.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та залишити у власності автомобіль Peugeot 107. Визнати за відповідачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 та залишити у його власності автомобіль Mercedes-Benz ML 350. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь в якості компенсації перевищення вартості майна грошову суму в розмірі 30 254 грн.

11 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, який також неодноразово уточнював, до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на фактичний порядок користування, що склався. А тому, просив визнати за ним право власності на квартиру: № 4 по вул. Садова, 13 у м. Миколаєві, вартістю 531 236 грн., автомобіль Mercedes-Benz ML 350, вартістю 315 840 грн. та виділити йому з спільного майна подружжя: сталеві двері, вартістю 4 900 грн., пральну машину LG F1179AD3, вартістю 5 050 грн., шкіряний розкладний диван, вартістю 7 699 грн. Визнати за ОСОБА_6 право власності на: квартиру АДРЕСА_2, вартістю 425 928 грн., автомобіль Peugeot 107, вартістю 150 024 грн. та виділити у її користування камін Dimplex Sympho, вартістю 5 576 грн., пилосос LG V-R71185HU, вартістю 699 грн. 17 коп., мікрохвильову піч, вартістю 733 грн. 33 коп., кововарку Еспрессо, вартістю 1099 грн., фен Вітек, вартістю 159 грн., телевізор Samsung UE-55ES800, вартістю 24 986 грн., телевізор Philips 42PFL5008H, вартістю 6 400 грн. та ноутбук Apple Mac Book Air MC 965 RS/A, вартістю 14 210 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_6 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволені частково. Ухвалено визнати за ОСОБА_6 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 531 236 грн., залишено у її власності автомобіль Peugeot 107, вартістю 150 024 грн. та виділено у її власність: камін Dimplex Sympho, пилосос LG V-R71185HU, шкіряний розкладний диван, сталеві двері, мікрохвильову піч, кововарку Еспрессо, фен Вітек, телевізор Samsung UE-55ES800, телевізор Philips 42PFL5008H, та ноутбук Apple Mac Book Air MC 965 RS/A на загальну суму 66 461грн. 33 коп., а всього майна загальної вартістю 747 721 грн. Ухвалено визнати за ОСОБА_5 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 425 928 грн., залишено у його власності автомобіль Mercedes-Benz ML 350 вартістю 315 840 грн. та виділено у його власність пральну машину LG F1179AD3, вартістю 5 050 грн., а всього майна загальною вартістю 746 818 грн. Також стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 452 грн. грошової компенсації, що складає половину різниці вартості майна. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2015 року виправлено описку в даті ухвалення вищезазначеного рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 просить рішення суду в частині зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 На думку апелянта рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом, правильно врахував, що майно, яке було набуте сторонами в період шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та виходив із рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності.

Колегія суддів вважає такий висновок вірним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова) передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пунктом 23 вказаної Постанови зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Тобто необхідно встановити увесь обсяг спільно нажитого майна та визначити його вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, з 26 квітня 2012 року сторони перебували у шлюбі, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено запис № 162 (а.с. 6).

Під час розгляду вказаної справи, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірваний (а.с. 185). Вказане рішення суду 24 листопада 2014 року набрало законної сили.

На підставі договору купівлі-продажу, укладеного 19 квітня 2013 року ОСОБА_6, яка знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 8-9).

Згідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 2013 року (а.с. 60). Тобто, вказана квартира також придбана сторонами під час знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до облікових карток № 125660480 та № 37689600 від 22 січня 2013 року та 02 квітня 2014 року, відповідно, на ОСОБА_5 та на ОСОБА_6 оформлені автомобіль Mercedes-Benz ML 350, універсал-В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 1641861А167636, державний номер НОМЕР_3, та автомобіль Peugeot 107, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6 відповідно (а.с. 69-70).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-137 від 22 грудня 2014 року: ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 531 236 грн.; ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 становить 425 928 грн.; ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz ML 350, універсал-В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 1641861А167636, державний номер НОМЕР_3 становить 315 840 грн., а автомобіля Peugeot 107, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6 150 024 грн. (а.с. 133-153).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторонами по справі не оспорюється, що все майно, яке зазначено в первісному та зустрічному позовах є спільним майном подружжя.

Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції, виходячи з рівності часток майна подружжя, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_5 неодноразово звертався до позивачки щодо сплати останній 106 000 грн. грошової компенсації не підтверджені будь-якими належними доказами.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 відмовився від клопотання про призначення повторної експертизи, яке зазначено в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді