У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Парінової І.К., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5», поданою представником Рудь Н.М., на рішення апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (далі - ТОВ «Рада 5») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_6 13 750 грн 28 коп. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, 7 744 грн 50 коп. інфляційних втрат, 2 909 грн 80 коп. 3% річних, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, який обслуговується ними. У порушення умов договору від 18 квітня 2012 року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідач не проводить оплату за житлово-комунальні послуги і має заборгованість, яку позивач просив стягнути у судовому порядку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року позов ТОВ «Рада 5» задоволено частково, стягнуто на їхню користь з ОСОБА_6 3 060 грн 94 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Рада 5». Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Рада 5» просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ТОВ «Рада 5» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 мешкає у квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності. Вказаний будинок обслуговується ТОВ «Рада 5», яке надає житлово-комунальні послуги мешканцям цього будинку та здійснює утримання прибудинкової території.

18 квітня 2002 року між ТОВ «Рада 5» та ОСОБА_6 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідач у порушення умов цього договору, користуючись усіма житлово-комунальними послугами наданими відповідачем не оплачує їх, у зв'язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 1 червня 2014 року становила 13 750 грн 28 коп.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісячно проводити оплату житлово-комунальних послуг. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30 жовтня 2013 року, у справі № 6-59цс13, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, і з урахуванням ст. ст. 257, 267 ЦК України дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ТОВ «Рада 5» та стягнення на його користь з ОСОБА_6 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 957 грн 34 коп. у межах строку позовної давності з липня 2011 року по червень 2014 року, а також 83 грн 53 коп. інфляційних втрат та 20 грн 07 коп. 3% річних.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом й не досліджуючи нових доказів дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «Рада 5» у зв'язку з недоведеністю останнім своїх позовних вимог.

Однак такий висновок апеляційного суду не відповідає встановленим у справі обставинам та наявним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5», поданою представником Рудь Н.М., задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року скасувати, рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур І.К. Парінова Т.О. Писана