Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/745/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

24.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Дуковського О.Л.

суддів: Карпенка О.Л. Фомічова С.Є.

при секретарі: Лазаренко-Шаповалової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.07.2010 року у справі за позовом прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2008 року прокурор Кіровського району м. Кіровограда діючи в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів 101804 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором № 590 від 20.10.2006 р. та понесені судові витрати. (а.с 14-16)

В обґрунтування вимог зазначив, що 20.10.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір про надання грошових коштів в сумі 100800 грн., за яким Позичальник (ОСОБА_2.) зобов'язаний прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 16,7 % річних.

Відповідно до п. 3.3.3позичальник зобов'язується повернути кредит в сумі 100800 грн. Здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користуванням ним щомісячно згідно графіку. З метою забезпечення умов виконання кредитного договору між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» 21.05.2007 року укладений договір поруки № 499.

Згідно п. 3.1 договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору в сумі 132321 грн. 19 коп. та судові витрати в сумі 1162 грн. 36 коп. (який складається з основного боргу - 63 600 грн., простроченого боргу - 27 599, 19 грн., відсотків - 33 065, 90 грн., пені за прострочення боргу 2 540, 22 грн., пені за простроченні відсотків - 5 515, 97 грн.). (а.с 172 т. 1)

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2010 року позов задоволено. (а.с 219-220)

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг в сумі 132 321 грн. 19 коп., 1132 грн. 36 коп. сплаченого судового збору та 30 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції приймаючи заочне рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_5, прокурора Петрова Т.І., дослідивши письмові докази по справі, перевіривши заочне рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору .

Судом встановлено, що 20.10.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір щодо надання грощових коштів в сумі 100800 грн.

Позичальник не виконує зобов'язань за кредитним договором і станом на 17 листопада 2009 року має заборгованість перед кредитором у розмірі 132 321 грн. 19 коп., який складється з основного боргу - 63 600 грн. 00 коп., простроченого боргу- 27 599 грн. 10 коп., відсотків - 33 065 грн. 90 коп., пені за прострочення боргу - 2 540 грн. 22 коп., пені за прострочення відсотків - 5515 грн. 97 коп.

Згідно п 4.1.1 кредитного договору, передбачено, що уразі невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань кредитор має право вимагати дострокове погашення кредиту позичальником у повному обсязі із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи відсотки за кредитом ( в тому числі, прострочення відсотків), пеню та штрафи відповідно до кредитного договору.

Ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.(ст. 625 ЦК України)

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає , що вона задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності відповідачем фактів порушення його прав, свобод та інтересів та виходячи з визначених ст. 1 ЦПК України завдань цивільного судочинства правомірно задовольнив позов. Розрахунку боргу наданого позивачем боржником належними доказами не спростовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України,-

Керуючись ст. 303, ст. 304 ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: