У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,
суддів: Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,
Завгородньої І.М, Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що підставі розпорядження органу приватизації від 22 серпня 2011 року № 218186 їй видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на квартиру у гуртожитку загальною площею 34,9 кв. м по АДРЕСА_1. Із технічного паспорта та копії плану вбачається, що вказана квартира у гуртожитку складається з двох кімнат житловою площею 29,1 кв. м, у тому числі: кімната - 17,1 кв. м, кімната - 12 кв. м, душова кімната - 1,5 кв. м та два коридори - 2,1 та 2,2 кв. м відповідно.

Зазначала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є сусідами, їх квартири раніше були поєднані між собою дверима, які відповідачка заклала цеглою, утворивши перегородку таким чином, що вона опинилася у коридорі квартири позивачки, фактично зменшивши загальну площу її квартири на 0,6 кв. м.

Просила зобов'язати ОСОБА_7 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути у користування позивачки 0,6 кв. м її коридора або дозволити позивачці самостійно демонтувати вказану перегородку з відшкодуванням відповідачем пов'язаних з цим витрат.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_7 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути у користування ОСОБА_6 0,6 кв. м коридора. Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, яка діяла у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2014 року відмовлено ОСОБА_7 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року апеляційну скаргу Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» (далі - ОСГ «Заболотного-26А») відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСГ «Заболотного-26А», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суди керувалися тим, що самовільна побудова відповідачкою перегородки підтверджена висновком спеціаліста від 12 червня 2012 року, і оскільки така реконструкція проведена без погодження з власником будинку та балансоутримувачем, відповідачка має демонтувати перегородку та повернути у користування позивачки 0,6 кв. м коридора.

Із такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами встановлено, що на підставі розпорядження від 02 листопада 2010 року № 216704 Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видано свідоцтво про право спільної часткової власності на кімнати АДРЕСА_1 у рівних частинах по 1/2 кожному (а. с. 26, 29).

Згідно з технічним паспортом Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» (далі - КП «Міське агентство з приватизації житла») від 02 листопада 2010 року кімнати АДРЕСА_1 складаються з: кімнати площею 11,9 кв. м, кімнати площею 17,2 кв. м, кухні площею 14,3 кв. м, умивальні площею 5,9 кв. м, коридора площею 2,1 кв. м, балкона площею 1 кв. м (а. с. 27−28).

На підставі розпорядження Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 22 серпня 2011 року № 218186 ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на кімнати АДРЕСА_1 (а. с. 4−6).

Згідно з технічним паспортом Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (далі - КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості») від 03 грудня 2011 року кімнати АДРЕСА_1 складаються з: кімнати площею 17,1 кв. м, кімнати площею 12 кв. м, кухні площею 1,5 кв. м, коридорів площею 2,1 та 2,2 кв. м відповідно (а. с. 14−15).

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, − за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Задовольняючи позов, суди керувалися висновком спеціаліста від 12 червня 2012 року, згідно з яким порівняльним аналізом викопіюваного плану КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 03 грудня 2011 року № 795 пр-100-3798 та плану квартири, складеного при виході спеціаліста на місце, встановлено, що у секторі 4 проводилася реконструкція, у результаті якої зовнішня стеля у секторі 4 переміщена у внутрішню частину квартири на 24 см, таким чином, корисна площа квартири позивачки зменшилася на 0,6 кв. м (а. с. 8−9), що наданий ОСОБА_6

Разом з тим відповідачкою наданий суду акт ОСГ «Заболотного-26А» від 26 травня 2014 року, згідно з яким при обстеженні кімнат на 4 поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1 встановлено, що з моменту складання КП «Міське агентство з приватизації житла» технічного паспорта від 02 листопада 2010 року жодних перебудов або перенесень перегородок ОСОБА_7 у займаних нею приміщеннях, у тому числі у приміщенні умивальні, не здійснювала, площа займаних нею приміщень є незмінною з моменту складання технічного паспорта (а. с. 85).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57−60 ЦПК України.

Апеляційний суд не усунув протиріч у наданих доказах, не встановив фактичних обставин справи, не вмотивував, чому надав перевагу висновку спеціаліста над актом обстеження.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України, якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Суди не врахували, що власником та балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_1 є ОСГ «Заболотного-26А», у зв'язку з чим згідно з вимогами ч. 3 ст. 35 ЦК України суди не визначилися зі складом осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів шляхом отримання допомоги суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об'єктивних причин не може вирішити.

Суди не встановили повно і всебічно обставин справи та не встановили коло осіб, не надали належну оцінку наявним у справі доказам, у зв'язку з чим судові рішення мають бути скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2014 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2014 року, виходячи з підстав, передбачених ч. 2 ст. 348 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347, 348, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Євтушенко
Судді: П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік