Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 480/399/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Карікової Л.В.,
при секретарі Кописєвої О.Л., Шилан Д.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши 19 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, відновлення межи земельної ділянки та зобов`язання зняти металевий паркан та встановити металеву сітку,
В с т а н о в и в :
В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до ОСОБА_3 , третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, відновлення межи земельної ділянки та зобов`язання зняти металевий паркан та встановити металеву сітку.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Не маючи дозвільних документів та не маючи права встановлювати межу, скориставшись його відсутністю відповідач ОСОБА_3 встановив металевий паркан висотою 2 метри.
Безводненською сільською радою було створено комісію і під час огляду домоволодінь було встановлено, що встановлений відповідачем металевий паркан перешкоджає відтоку стічних вод, що призводить до руйнування його будинку та прилеглих споруд. На пропозицію зняти металевий паркан відповідач відмовився. На протязі 6 років ним проводились роботи з укріплення фундаменту задньої стіни будинку та прилеглих споруд , внаслідок чого ним витрачено 5000 грн. Факт завданої матеріальної шкоди підтверджено і актами комісії від 17.10.2013 року та 15.02.2015 року. Йому також спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює в 6000 грн. Посилаючись на зазначені вище обставини позивач просв стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. матеріальної і 6000 моральної шкоди. Крім того, позивач просив зобов` язати відповідача відновити межу згідно виготовленої технічної документації в 2013 році та встановити металеву сітку, знявши металевий парка і також стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 5600 грн., матеріальної шкоди, які ним витрачено на укріплення задньої стіни фундаменту будинку. В іншій частині позовні вимоги залишені без змін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов підтвердивши викладені в ньому обставини та просив його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, подав до суду письмові заперечення та зазначив, що позивачем не надано належних і допустимих доказів у підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Зазначив, що відповідач є законним власником домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_4 - дружиною позивача. За час володіння вказаного житлового будинку, відповідач жодних перебудов житлового будинку не вчиняв, також жодних змін щодо земельної ділянки, яка перейшла йому з житловим будинком відповідач також не вчиняв.
Посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, представник відповідача просив в задоволенні позову позивачу відмовити та стягнути на користь відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 1700 грн.
Представник третьої особи - Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засіданні не з`явився, однак надіслав суду письмові пояснення, в яких просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутній висновок ліцензованої організації про технічний стан несущих будівельних конструкцій, а тому причина тріщин задньої стіни будинку ОСОБА_1 не встановлена. На будинку позивача відсутні конструкції щодо водовідведення атмосферних опадів ( римби). Крім того, позивач не підтвердив документально суму збитків. Також ОСОБА_5 не надав детальну експлікацію земельної ділянки, відповідно до свідоцтва на право власності з нанесенням на ній місця встановлення паркану виготовлену ліцензійною землевпорядною організацією, що в свою чергу унеможливлює підтвердження факту самозахвату ОСОБА_3 частини земельної ділянки ОСОБА_1 .
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного.
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 2667, земельна ділянка площею 0,25 га, для індивідуального будівництва (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення Безводненської сільської ради від 27.09.1994 року №36.
Згідно рішення виконкому Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №56 від 24.02.2012 року, внесено зміни в рішення виконкому Безводненської сільської ради від 20.01.2004 року №4 «Про присвоєння назви вулиці та нумерації будинку в с. Зелене», а саме в пункт 3 вказаного рішення внесено зміни та житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 присвоєно номер 34 замість старого - номеру 103.
Згідно державного акту на право приватної власності на землю Серії МК №2644, земельна ділянка, площею 0,2246 га , розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_6 .
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.02.2007 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_7 купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
На земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 не видано державного акту на землю та не затверджено технічну документацію із землеустрою у зв`язку із наявністю спору щодо межі суміжних землекористувачів, як не видано і нового державного акту та не затверджено технічну документацію із землеустрою і позивачу ОСОБА_1 з тих самих підстав.
Наполягаючи на задоволенні своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 послався на акти Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 17.10.2013 року та 15.02.2015 року, які, на його думку, є належними та достатніми доказами, які підтверджують той факт, що саме встановлений відповідачем двометровий паркан призводить до руйнування будинку та прилеглих споруд, а отже і спричинення йому матеріальної та моральної шкоди.
Із змісту ст.ст. 15-16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спосіб захисту повинен відповідати характеру порушеного права чи інтересу.
Згідно ч.1 ст. 107 ЗК України підставою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.
Рішеннями апеляційного суду Миколаївської області від 11 березня 2011 року та 03 червня 2014 року встановлено, що на час складання державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку землевпорядна документація не розроблялася і акт встановлення меж земельної ділянки не виготовлявся.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрав законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, на земельну ділянку позивача відсутня відповідна належна земельно-кадастрова документація, а тому в частині позовних вимог щодо відновлення межі земельної ділянки, зобов`язання зняти металевий паркан та встановити металеву сітку, позивачем помилково обрано спосіб захисту своїх прав за правилами ч.1 ст. 107 ЗК України.
Крім того відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Стаття 59 ЦПК встановлює, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Із змісту ст. 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, що беруть участь у справи.
Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Під час розгляду справи, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України позивачу було роз`яснено його право заявити клопотання щодо призначення по справі будівельно - технічної експертизи та попереджено про можливі наслідки не вчинення такої процесуальної дії, проте позивачем не було заявлено такого клопотання.
У зв`язку з такою процесуальною позицією позивача ОСОБА_1 та встановивши, що ним не надано суду доказів, що підтверджують факт порушення відповідачем ОСОБА_3 права позивача ОСОБА_1 як власника житлового будинку АДРЕСА_1 , а від призначення будівельно- технічної експертизи позивач відмовився, суд вважає, що в цій частині позивачу слід відмовити в задоволенні позову.
Щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди позивачу також слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем своїх позовних вимог належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1750 грн., суд виходить з принципів справедливості та розумності і відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України і Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, приходить до висновку про стягнення з позивача витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1470 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -
В и р і ш и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, відновлення межи земельної ділянки та зобов`язання зняти металевий паркан та встановити металеву сітку відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 1470 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.
Суддя Л.В.Карікова