У Х В А Л А

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Романюка Я.М.,

суддів: Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору недійсним, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11 липня 2006 року, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки сусід чинив позивачу перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, ОСОБА_4 звернувся до адвоката ОСОБА_5, з яким, з метою полегшення вирішення питання усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, 26 жовтня 2007 року уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким адвокат придбав у власність спірну земельну ділянку, однак оплата за договором фактично проведена не була. У 2013 році позивач дізнався, що 20 квітня 2011 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу продав ОСОБА_6 спірну земельну ділянку.

На підставі зазначеного, позивач просив визнати фіктивним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 жовтня 2007 року, укладений між ним та ОСОБА_5

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

30 березня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року.

У заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року та залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року, на підставі пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 234 ЦК України, заявник посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року.

Як приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 234 ЦК України, заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 21 січня 2015 року.

Заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України в частині посилання ОСОБА_4 на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України (в редакції від 28 березня 2015 року) заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повертається заявнику у разі якщо є ухвала суду (який повноважний вирішувати питання про допуск заяви про перегляд до провадження) про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 лютого 2015 року відмовлено у допуску до провадження справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 11 грудня 2014 року.

Зі змісту зазначеної ухвали касаційного суду вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України посилався на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року.

Таким чином уповноваженим судом вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Крім того доводи заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України в частині посилання ОСОБА_4 на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року є необґрунтованими, а підстави для відкриття провадження - відсутні, виходячи з наступного.

У справі, що переглядається суд касаційної інстанції залишив без змін рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні позову про визнання правочину недійсним з підстав його фіктивності, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження фіктивності оспорюваного договору купівлі-продажу.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21 січня 2015 року дійшов до висновку про те, що позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Отже виходячи із доводів заяви, змісту судового рішення касаційного суду, що переглядається відсутні підстави, які б свідчили про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України, 360 ЦПК України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року в частині посилання на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України повернути.

У допуску справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року в частині посилання на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачЯ.М. Романюк
Судді Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін