Дата документу 26.05.2015
Справа № 501/5992/14-ц
26 травня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пушкарського Д.В.,
при секретарі Тимко М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування,-
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28).
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, письмових заперечень проти позову не надавав.
Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником причепу марки KROMHOT, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.18).
17 лютого 2014 року на 121 км + 70 м шосе Полтава-Олександрія, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «IVECO 440 E4S», номерний знак НОМЕР_2, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_3, з причепом KROMHOT, номерний знак НОМЕР_1, який рухався попереду, та автомобілем «Mersedes», номерний знак НОМЕР_4, який рухався назустріч. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.
29 квітня 2014 року постановою Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с.9).
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «IVECO 440 E4S», номерний знак НОМЕР_2, була застрахована СТ «Гарантія», що підтверджує поліс №АС/2566865 (а.с.7). Відповідно договору страхування відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. ОСОБА_1І звернувся до СТ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.22) але до теперішнього часу відповідач не відшкодував позивачу суму страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль.
Відповідно до положень ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
ОСОБА_2 випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором.
Згідно ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відносини, що виникають під час виплати страхових сум на підставі договорів страхування, відносяться до договірних відносин, при вирішенні питання про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань за договорами страхування, настають правові наслідки, передбачені ст.625 ЦК України.
Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання.
Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, враховуючи, що відповідач товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» не виконує належним чином зобовязань за договором страхування, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя