Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1342/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Петрівський квартал», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що у 2012 році він вирішив придбати квартиру у забудовника.

В ходу пошуку компанії-забудовника, ТОВ «Петрівський квартал» запропонувало позивачеві свої послуги щодо придбання первинного житла в житловому комплексі «Петрівський квартал».

Позивача задовольнили умови отримання житла у вказаному житловому комплексі, після чого прибувши в офіс відділу продажу ТОВ «Петрівський квартал» останньому було запропоновано укласти з ТОВ «»петровський квартал» по попередній договорі купівлі-продажу.

20 листопада 2012 року між ОСОБА_1 (Позивач) та ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ТОВ «Петрівський квартал» (Третя особа) було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до п. 1 попереднього договору купівлі-продажу (надалі-Договір), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязуються у майбутньому, у термін до 20 листопада 2013 року зобов язуються укласти Основний договір купівлі- продажу квартири на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору, обєктом є двокімнатна квартира, проектною площею 75,57 кв. м. під номером 46-а будинку № 9-в по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Києво-Святошинського району Київської області.

ОСОБА_2 Позивачеві було представлено, як провідного представника ТОВ «Петрівський квартал».

12 лютого 2014 року Позивачем було здійснено останній платіж у сумі 85235,15 грн., про що було складено та підписано сторонами Акт прийому- передачі грошових коштів № 4 від 12 лютого 2014 року.

В даному Акті також зазначено, що по на даний момент Позивач здійснив повний розрахунок за квартиру під номером 46-а у будинку № 9-в по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Києво-Святошинського району Київської області.

В ході співпраці з Відповідачем, Позивач дізнався, що він має доплатити суттєву суму грошей, яка не були передбачена жодним пунктом попереднього договору купівлі-продажу.

Така поведінка Відповідача обурила Позивача і він почав вимагати виконання своїх цивільно-правових зобовязань Відповідачем.

В подальшому, з метою досягнення компромісу в ході переговорів Позивача з Відповідачем-1, було прийнято спільне рішення щодо заміни обєкта нерухомості.

Відповідач-1 в особі свого представника особисто запропонував Позивачеві придбати іншу квартиру, а саме - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 97,6 м. кв , житловою площею - 45,9 кв. м.

04 листопада 2014 року між Позивачем та ОСОБА_3, який діяв в інтересах ТОВ «Петрівський квартал» було укладено Основний договір купівлі-продажу квартири, предметом є вищезазначена квартира.

Однак, в ході виконання своїх зобовязань за Попереднім договором купівлі-продажу від 20 листопада 2012 року Позивачем було фактично сплачено суму у розмірі 54410 (пятдесят чотири тисячі чотириста десять) доларів США, з яких 32000 (тридцять дві тисячі) доларів США було зараховано в рахунок придбання іншої квартири - № 58 в буд. № 2 по вул. Т.Шевченка в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 97,6м. кв., житловою площею - 45,9 кв. м.

Однак Позивачеві до цього часу не повернуто різницю, яка складає 22410 (двадцять дві тисячі чотириста десять) доларів США.

01 жовтня 2014 року позивачем на адресу відповідачі було подано письмову заяву, в якій він просив повернути йому різницю у розмірі 22 410 доларів США, але до цього часу відповідачі вказані гроші не повернули.

Відповідач не тільки не виконав умови попереднього договору купівлі-продажу квартири, а ще й незаконно, у шахрайський спосіб, заволодів грошима позивача у сумі 24 410 доларів США.

Згідно офіційного курсу НБУ, курс долара станом на сьогоднішній день становить 15,77 грн. за один долар США.

Враховуючи те, що умови Попереднього договору купівлі-продажу позивачем виконувались у еквівалентному співставлені до долару США. про що прямо зазначено у фабулі Попереднього від 20 листопада 2012 року, то і повернення різниці, яку сплатив позивач слід стягувати у еквівалентному співвідношенні до курсу долара США.

Таким чином, 22 410 х 15,77 грн. = 353 405,70 грн.

Отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Петрівський квартал» складає 353 405,70 грн.

Тому позивач просив стягнути з ТОВ «Петрівський квартал» суму у розмірі 353 405,70 грн. та судовий збір.

В подальшому позивачем неодноразово уточнювались вимоги, і згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з ТОВ «Петрівський квартал» суму у розмірі 375 815,70 грн. Стягнути з ОСОБА_2 суму у розмірі 375 815,70 грн. Стягнути з відповідачів солідарно вартість судового збору.

Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

ОСОБА_2 направив до суду заперечення в яких визнав позовні вимоги частково. Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Представник відповідача ТОВ «Петрівський квартал» проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,20 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким сторони зобовязались в майбутньому, у термін до 20 листопада 2013 року укласти договір купівлі-продажу квартири на умовах визначених цим договором.

Обєкт двокімнатна квартира, загальною проектною площею 75,57 кв.м. під № 46-А у будинку № 9-В по вулиці Богдана Хмельницького, в селі Петрівське, Києво-Святошинського району Київської області.

Пунктом 2.3. зазначеного попереднього договору визначено що ціна продажу вказаної квартири визначається сторонами у розмірі 434 899,13 грн., що за курсом НБУ на дату укладення договору становить 54 410 доларів США.

Відповідно до п. 4. ОСОБА_1 передав грошову суму у розмірі 130 469,73 грн. що за курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 16 323 дол. США в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу вказаної в договорі квартири, а ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 вказану суму до підписання цього договору.

12 лютого 2014 р. відповідно до акту прийому-передачі грошових коштів № 4 за попереднім договором ВТА № 472471 від 20 листопада 2012 р. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 85 235,15 грн., що є еквівалентом 10 087 дол. США.

27 червня 2013 р. відповідно до акту прийому-передачі грошових коштів № 3 за попереднім договором ВТА № 472471 від 20 листопада 2012 р. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 48 780 грн., що є еквівалентом 6 000 дол. США.

14 серпня 2013 р. відповідно до акту прийому-передачі грошових коштів № 5 за попереднім договором ВТА № 472471 від 20 листопада 2012 р. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 48 600 грн., що є еквівалентом 6 000 дол. США.

Отже, загальна сума коштів переданих позивачем ОСОБА_1 на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу ОСОБА_2 становить 434 899 грн.

В подальшому позивачем 01 жовтня 2014 року направлено заяву про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири.

Згідно розписки від 14.10.2014 р. ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 суму в розмірі 32 000 доларів США, передані ним раніше за кв. 46а в будинку 9В по вулиці Б.Хмельницького в с. Петрівське, згідно попереднього договору № 5249 від 20 листопада 2012 року.

Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 14 жовтня 2014 року, 1 дол. США складає 12,95 гривень. Відповідно 32 000 дол. США станом на 14.10.2014 р. становить 414 400 грн.

Таким чином у звязку з розірвання попереднього договору відповідачем ОСОБА_2 було повернуто позивачу ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 414 400 грн.

Залишок не повернутих коштів становить 20 499,13 грн.

Стаття 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 533 ЦК України, визначає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного суду України від 2 липня 2014 року по справі № 6-79 цс 14, вбачається, що аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що засобом погашення грошового зобовязання по попередньому договору є гривня, а згідно розписки від 14.10.2014 р. ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 суму в розмірі 32 000 доларів США що станом на 14.10.2014 р. згідно офіційного курсу НБУ становить 414 400 грн. Пунктом 2.3. зазначеного попереднього договору визначено що ціна продажу вказаної квартири визначається сторонами у розмірі 434 899,13 грн.

Таким чином, залишок не повернутих коштів становить 20 499,13 грн., а отже саме ця грошова сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Суд, не знаходить правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 375 815,70 грн., оскільки даний розмір позивачем безпідставно вирахувано з еквіваленту курсу долара США відповідно до гривні станом на 02.06.2015 року з суми боргу 22 410 дол. США, що не відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача що стосуються ТОВ «Петрівський квартал», оскільки договірні зобовязання між позивачем з даним відповідачем, згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири, не виникали.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 192, 524, 525, 533, 526, 635 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму коштів в розмірі 20 499,13 грн. (двадцять тисяч чотириста девяносто девять гривень та тринадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.