ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/596/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Корпусенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер - Поліс», про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є треті особи, про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що під час перебування у трудових відносинах з відповідачем третьою особою ОСОБА_3 при виконанні трудових обов'язків, пов'язаних з керуванням транспортним засобом було скоєно дорожньо - транспортну пригоду (далі - ДТП) за участю автомобіля позивача, в результаті чого транспортному засобу було спричинено механічні пошкодження. На час ДТП транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 був забезпечений приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інтер - Поліс» (далі - ПрАТ «СК «Інтер - Поліс»/страховик). Після відповідної процедури, страховиком було нараховано та виплачено страхове відшкодування позивачу, з розміром якого останній не погодився та звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування. Рішенням суду, яке набрало законної сили, із страховика на користь позивача було стягнуто страхове відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту, яке було визначено у висновку експертного дослідження наданого позивачем, за мінусом суми податку на додану вартість, франшизи та виплаченого страховиком страхового відшкодування у добровільному порядку. Зважаючи на те, що в результаті ДТП транспортний засіб позивача втратив товарну вартість, розмір якої також встановлений висновком експерта, а також вимоги законодавства, відповідно до якого до страхового відшкодування не входить виплата втрати товарної вартості, позивач просить стягнути останню з відповідача, як особи, яка є відповідальною за спричинення працівником шкоди під час виконання ним службових обов'язків. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача і моральну шкоду, пов'язану з порушенням її звичайного способу життя, зокрема тривалі судові процеси, пов'язані з відновленням її порушеного права. Також позивач просить стягнути витрати пов'язані із проведення експертного дослідження, оскільки останні є реальними збитками пов'язаними із відновленням порушеного права на отримання страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що нарахування суми втрати товарної вартості є необґрунтованим, оскільки у експертному висновку, наданого позивачем міститься ряд протиріч, які вказують на безпідставне нарахування зазначеної суми і взагалі правомірність її нарахування. Вимоги про стягнення моральної шкоди також є необґрунтованими та не підтвердженими доказами.

Треті особи в судове засідання не з'явились про час місце розгляду справи, повідомлені належним чином, проте неявка останніх не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року /а.с. 80 - 83/ та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року, якою рішення залишено без змін /а.с.84 - 86/ встановлено, що в результаті ДТП за участю автомобілів позивача та відповідача, яким керував працівник останнього під час здійснення трудових обов'язків ОСОБА_3, автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становила 52838 грн. 60 коп. з яких: 14259 грн. 47 коп. було сплачено страховиком добровільно, 8806 грн. 43 коп. ПДВ, що не є складовою страхового відшкодування, 500 грн. франшиза, яка відшкодовується страхувальником, у зв'язку з чим судом стягнуто 28367 грн. 12 коп. із страховика, оскільки на час ДТП автомобіль яким керував ОСОБА_3 був забезпечений згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Рішенням суду встановлено, що належним доказом вартості матеріального збитку є висновок за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 15.05.2014 року № 5190/24-54 (далі- висновок).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вище вказаного висновку встановлено, що втрата товарної вартості автомобіля позивача складає 52838 грн. 60 коп. /а.с. 21/. Заперечуючи проти відшкодування вказаної суми, представник відповідача посилався на те, що величина втрати товарної вартості визначена не вірно, оскільки у висновку не зазначено про те чи, мала місце технологічна можливість та економічної доцільності відновлення транспортного засобу позивача, шляхом заміни складових частин автомобіля, оскільки це є обов'язковим при визначені величини втрати товарної вартості, адже заміна складових частин призначається у разі, якщо їх фізичний знос не може бути усунений згідно п. 3.10 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, (далі - методика). У зв'язку з даними доводами представник відповідача просив викликати експерта, який проводив експертизу та призначити експертизу по вказаних питаннях, в чому судом було відмовлено з наступних підстав.

Як встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становила 52838 грн. 60 коп. і дана обставина доказуванню не підлягає.

Згідно п. 1.6 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - методика), величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Згідно п. п. 8.6., 8.6.1 методики, величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Згідно п. 8.6.2 методики, величина ВТВ КТЗ не нараховується: а) якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ; б) якщо легкові автомобілі експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний), а строк експлуатації перевищує: 3,5 роки - для КТЗ виробництва країн СНД;5 років - для інших КТЗ; в) якщо строк експлуатації вантажних КТЗ, причепів,напівпричепів та автобусів перевищує 3 роки для КТЗ виробництва країн СНД та 4 роки - для інших КТЗ;г) якщо строк експлуатації мототехніки перевищує 5 років; ґ) у разі заміни кузова до оцінюваних пошкоджень; д) якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений або є корозійні руйнування;е) у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджені складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі; є) якщо КТЗ був виданий громадянинові безкоштовно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, які призначили експертизу); ж) у разі визначення коефіцієнта фізичного зносу для його складників відповідно до вимог пункту 7.44 цієї Методики; з) якщо КТЗ раніше був перефарбований зовні.

Враховуючи те, що обставини, які б виключали нарахування ВТВ згідно п. 8.6.2 відсутні і відповідні питання представником відповідача в судовому засіданні не порушувалися, доцільності у призначенні експертизи та допиту експерта, судом не вбачається. В свою чергу і посилання відповідача на п. 3.10 методики, в якому зазначено, що фізичний знос несправного КТЗ (його складників) чи такого, який був у користуванні, підлягає усуненню за умов технологічної можливості та економічної доцільності їх відновлення, що враховується під час оцінки, заміна складових частин КТЗ призначається у разі, якщо їх фізичний знос не може бути усунений, оскільки вказаний пункт не регулює питання нарахування ВТВ і не включений до переліку підстав за наявності яких ВТВ не нараховуються, передбачених п. 8.6.2 методики.

Суд вважає, що неодноразові клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, оголошення перерви, призначення експертизи, допиту експерта, направлені не на доведення своєї правової позиції, а на штучне затягування судового розгляду, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право позивача на розгляд його справи судом у продовж розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

В судовому засіданні учасниками процесу не оспорювала, що шкода завдана позивачу була спричинена працівником відповідача під час виконання ним трудових обов'язків.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення ВТВ підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки остання не підлягає відшкодуванню страховою компанію, а значить вказана сума, якої не вистачає для повного відшкодування шкоди позивачу, підлягає відшкодуванню відповідачем.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині моральної шкоди, оскільки представником позивача не надано обґрунтованих доводів того, що остання мала місце.

Також суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення збитків, спричинених у зв'язку із замовленням експертизи, оскільки така експертиза, була замовлена та виготовлена не у зв'язку із даним спором, а під час судового розгляду спору між позивачем та страховиком, а отже такі збитки за наявності підстав підлягають відшкодуванню з останнього.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212 - 218,

ЦПК України, ст. ст. 1172, 1194 ЦК України, методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року № 142/5/2092, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер - Поліс», про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А. Ахматової, 7/15 кв. 29 на користь ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 52838 грн. судовий збір в розмірі 569 грн. 34 коп., а всього стягнути 53407 /п'ятдесят три тисячі чотириста сім/ грн. 68 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: