Номер провадження 2/631/11/15
Номер справи 631/969/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» міста Дніпропетровськ про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області, звернулася представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах громадянина ОСОБА_3, з позовом про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів де відповідачем є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» міста Дніпропетровськ.

ОСОБА_3 обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказав, що відповідач позбавив його права розпорядження своїми грошовими коштами, що розміщені на рахунках, які були відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», всупереч умовам укладених договорів і просив зобовязати відповідача поновити його порушені права, перевівши заблоковані рахунки на обслуговування до іншого відділення банку, відновити їх обслуговування і надати можливість йому користування рахунками. А пізніше позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій змінив свої позовні вимоги у звязку з небажанням відповідача добровільно поновити порушене право позивача і просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 4303,62 грн. та 26008,12 доларів США.

По суті справи представник позивача в судовому засіданні пояснила, що 11.09.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в Севастопольській філії) в особі голови правління банку ОСОБА_4 і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDN5181 (Вклад «Стандарт на 12 міс»), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 25000 доларів США, строк вкладу 366 днів, процентна ставка 8 % річних. Згідно з довідкою № 9533044 від 16.05.2014, що була видана ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складає 26008,12 доларів США. В п. 25 договору зазначено про інформування клієнта банком про стан вкладу через e-mail або за допомогою SMS. Також в договорі зазначено, що клієнт (позивач) ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті pb.ua і приєднується до них. Пунктом 1.1.3.2.29 Умов передбачено, що банк має право проставляти на документах печатку шляхом використання технічних печатних пристроїв, що дозволяють перетворювати і роздруковувати електронний зразок відтиску механічної печатки у зображення його на папері. На думку сторони позивача вказані факти підтверджуються договором №-SAMDN5181 (Вклад «Стандарт на 12 міс») від 11.09.2013, оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні і довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №-9533044 від 16.05.2014, а також листуванням між позивачем та відповідачем і поясненнями представника позивача. Позивач направив на адресу відповідача заяву від 20.07.2014 про дострокове розірвання з 25.07.2014 депозитного договору, у відповідь на яку в листі від 29.07.2014 йому запропоновано реструктуризацію вкладу, що свідчить про визнання відповідачем депозитного договору і своїх зобовязань за ним.

Крім цього, позивач має в банку картковий рахунок № 5168**********36 4303,62 грн., тип рахунку ОСОБА_1 для виплат, залишок грошових коштів на рахунку 4303,62 грн.

Договір за цим рахунком позивачу не надавався, у звязку з чим у заяві про забезпечення доказів він просив суд витребувати від відповідача копію цього договору, а також інформацію про рахунки. Ухвалою від 25.06.2014 суд витребував від відповідача вказану інформацію і договір, але відповідач ухвалу не виконав, пояснивши це відсутністю у банка інформації і документів щодо кримських клієнтів. Також вимоги про надання інформації про рахунки позивача і копій документів подавались відповідачу в адвокатських запитах від 22.07.2014 та від 28.12.2014 і в заяві позивача від 20.07.2014, але відповідач запитувану інформацію і документи не надав, але і не спростував існування рахунків і залишків грошових коштів на них.

ОСОБА_1, представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала свої пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

ОСОБА_2, представник відповідача по справі, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в судовому засіданні категорично заперечує проти задоволення позову у звязку з неналежністю ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як відповідача і необґрунтованістю позовних вимог стороною позивача. В обґрунтування своєї правової позиції ОСОБА_2 пояснив, що у відповідності до положень ч.1 ст.3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України , територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації, та встановлено особливий правовий режим на цій території.

Після окупації АРК та міста Севастополя відокремлений підрозділ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не мав правових підстав за можливості здійснювати банківську діяльність на території АРК та міста Севастополя.

Відповідно до ч.6 сі.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським обєднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Таким чином, на думку відповідача, зазначеним Законом України встановлено, на кого саме покладається відповідальність за відшкодування шкоди у результаті окупації. Вказане було підставами для придбання автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» (даті АНО ФЗВ") прав (вимог) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат. У порядку, встановленому статтями 6. 7 та 9 Федерального Закону Російської Федерації від, 2 квітня 2014 року № 39-Ф3. Згідно з ст.7 Федерального Закону №39-ФЗ Банком Росії направлено на адресу АНО "ФЗВ повідомлення про виникнення підстав для: придбання АНО ФЗВ, прав (вимог) по вкладам, що розміщені в структурних підрозділах банків. Таким чином, відповідач вважає, що викладені факти у сукупності свідчать про те, що зобов'язання за договорами укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", виконує АНО "ФЗВ", за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь. На підставі вище викладеного представник відповідача вважає ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» неналежним відповідачем по справі, а відносно самого предмету спору представник в судовому засіданні указав на наступні обставини:

Оскільки майновий комплекс Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК був націоналізований окупаційною владою, уся інформація щодо правовідносин між банком, та його клієнтами як у паперовому, так і у електронному вигляді залишилась на територій АРК і доступ до неї у Банка відсутній. У звязку з цим Банк не може підтвердити наявність договірних відносин між позивачем та Банком, а відтак не визнає їх. На думку відповідача твердження позивача, що між ним та Банком було нібито укладені депозитні договори не може бути предметом судового розгляду оскільки у суд надані лише копії договору. В якому вбачається виконання підпису особи і печатки Банку шляхом копіювання та накладення копії печатки з підписом. З умов договору позивач повинен був внести на рахунки Банку кошти у вигляді вкладу. Проте на підтвердження виконання цієї умови договору позивач квитанцій не надав.

Представник відповідача звертає увагу суду на той факт, що по справі фактично відсутня можливість дослідити якими саме первинними документами підтверджується факт внесення вкладу, а відповідно і його розмір. Тобто у позивача відсутні первинні документи, що підтверджують факт внесення грошей на рахунок Банку та їхню кількість.

Виходячи з наведеного, представник відповідача вважає, що неможливо встановити чи дійсно були укладені договори між позивачем та Банком, чи вносились кошти на рахунки Банку та чи виникали будь - які правовідносини між сторонами по справі. У звязку з чим, представник відповідача ОСОБА_2 просить суд у позові до ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст. 8,10,11 ЦПК України, приймаючи в увагу принцип змагальності, надання доказів, а також доведеності їх з боку учасників процесу, суд вирішує позов в межах заявлених вимог, проаналізувавши свідчення представника позивача, представника відповідача, окремо, а також в сукупності з іншими доказами, дослідивши матеріали цивільної справи, суд віддає перевагу доводам сторони відповідача, а доводи сторони позивача оцінює критично та вважає за необхідне відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приймаючи дане рішення виходить з того, що у даному судовому засіданні не доведено стороною позивача та не надана оригіналів документів які б підтвердили винну поведінку в діях відповідача, що є суттєвими для прийняття рішення по даному цивільному провадженні. До суду не надано оригіналів платіжних документів, що є також головною та беззаперечною підставою для задоволення позову, а інші обставини на які посилається представник позивача судом досліджені і їм з боку суду надана належна правова оцінка.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав про звільнення від доказування.

Суд, у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вирішує позов в межах заявлених вимог, на підставі наявних в матеріалах доказів і вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,8,22,24,55,57,64,68 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ст.ст.3,11,15,16,526,1058,-1061,1066,1068,1074 ЦК України, ст.ст.3-14,15,45,57-62,208,209,213-215,218,223,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» міста Дніпропетровськ про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів.

Сторони які беруть участь у справі зможуть ознайомитися з повним текстом рішення 19 травня 2015 року.

Копію рішення направити усім учасникам цивільного процесу для відома.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.