У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу незаконної добудови, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що вона є власником 40/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, інша його частина належить ОСОБА_2 Влітку 2008 року відповідачі почали реконструкцію належної ОСОБА_2 частини будинковолодіння з добудовою другого поверху на межі їх будинковолодінь без відповідних погоджувальних документів. Добудувавши другий поверх, відповідачі перекрили їй три вікна мансардного приміщення, а також закривають доступ світла на більшу частину домоволодіння. Посилаючись на те, що внаслідок незаконного будівництва було пошкоджено належну їй частину будинковолодіння та завдано шкоду, просила задовольнити позов.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 94 901 грн.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просять оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843437/ed_2014_07_24/pravo1/T030435.html?pravo=1> власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844269/ed_2012_11_20/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди виходили з того, що внаслідок дій ОСОБА_2 під час проведення реконструкції належної їй частини будинковолодіння було пошкоджено майно позивача, чим останній завдано майнову шкоду.

Відповідачами не надано доказів про те, що пошкодження належної ОСОБА_1 частини будинковолодіння, на усунення яких з ОСОБА_4 стягнуті кошти, існували до реконструкції належної останній частини будинковолодіння і не є наслідком її проведення.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних рішеннях висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова