Справа № 127/1956/15-ц Провадження № 22-ц/772/2909/2015Головуючий в суді першої інстанції Король О. П.
Категорія 39 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Сопруна В.В.

Суддів : Матківської М.В., Ковальчука О.В.

При секретарі : Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, нотаріуса Малої Н. С.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, за участю третіх осіб - державного нотаріуса другої Вінницької нотаріальної контори Малої Наталії Станіславівни про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання правочину недійсним, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з народження і до свого одруження проживала в будинку по АДРЕСА_1, який належав її дідові ОСОБА_9. В цьому будинку також проживали та були зареєстровані вона, баба - ОСОБА_10, її мати ОСОБА_11 та відповідач дядько - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер власник будинку дід - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача, ОСОБА_11. Після смерті матері вона звернулась до Другої вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено з посиланням на те, що мати після смерті баби ОСОБА_10 не прийняла спадщини, а написала заяву про відмову від спадщини. Разом з цим, їй стало відомо, що спадщину після смерті баби прийняв дядько ОСОБА_8 Покійний дід ОСОБА_9 на момент його смерті був власником 64,3 % житлового будинку по АДРЕСА_1. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом були: дружина померлого баба ОСОБА_10 та діти: ОСОБА_11 та ОСОБА_8 Свої права на спадщину заявила дружина померлого ОСОБА_10, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва так і не отримала. Дядько ОСОБА_8 подав заяву про відмову від спадщини, а мати позивача ОСОБА_11 такої заяви не подавала. Після смерті баби, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_8 подав до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадщину і 20.02.2006 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач вважає, що її мати ОСОБА_11 є такою, що прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_10 так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем і не заявила про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Державний нотаріус Малая Н.С. в порушення вимог ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України прийняла заяву ОСОБА_11 про відмову від прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку та видала свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу ОСОБА_8 Відповідач ОСОБА_8 оформивши свої права на успадкований будинок, подарував його своїй донці ОСОБА_5, яка є його власником на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вінницької міської ради 26.04.2012 року згідно з рішенням №1029 від 26.04.2012 року, що і стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці 14.10.1992 року.

Свої права на спадщину заявила дружина померлого ОСОБА_10, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва так і не отримала.

Дядько позивача, ОСОБА_8, подав заяву про відмову від спадщини, а мати позивача ОСОБА_11 заяви про її прийняття не подавала.

Після смерті ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину прийняв ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_11.

02.02.2012 року ОСОБА_2 звернулась до другої вінницької державної нотаріальної контори. Державний нотаріус завела спадкову справу, однак згодом повідомила, що спадщину оформити не може, так як будинок по АДРЕСА_1 мати позивача після смерті своєї матері - ОСОБА_10 - не успадкувала, а написала заяву про відмову від спадщини.

За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно розділу 2 глави 10 п.п.3.21, 3.22 Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Поняття "постійне проживання" не слід розуміти обмежено. Спадкоємець вважатиметься таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем, і в тому випадку, коли за певний, навіть значний, час до настання смерті спадкодавця він відбув з місця проживання спадкодавця. Незважаючи на те, що такий спадкоємець жодних дій для прийняття спадщини не здійснював або навіть не знав про сам факт її відкриття, він вважатиметься таким, що прийняв її в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК.

ОСОБА_11 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї мати ОСОБА_10, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем і не заявила про відмову від неї на протязі строку, встановленого ст..1270, а тому колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про прийняття ОСОБА_11 спадщини після ОСОБА_10 ? частки будинку за літерою «А», слід відмовити, оскільки така вимога не потребує доказування.

Вимога позивача про визнання недійсним правочину - заяви ОСОБА_11 від 13.02.2006 року поданої до Другої державної нотаріальної контори є помилковою, оскільки визнання правочину недійсним можливо лише з підстав визначених в параграфі 2 глави 16 ЦК України, однак позивач не наводить жодних підстав для визнання недійсним правочину визначених у вказаному параграфі, а тому у цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У п. 27 постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що Відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Заява матері ОСОБА_11 від 13.01.2006 року до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадкового майна після смерті матері ОСОБА_10, яка була написана нею поза межами строку прийняття спадщини, є незаконною, оскільки до її написання ОСОБА_11 вважалася такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що підлягає до задоволення вимога про визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку за літерою «А» загальною площею 74,8 кв.м., в тому числі житловою 52,1 кв.м. по АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,

Визнаючи за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, одночасно, колегія суддів, приходить до висновку, що свідоцтво на спадщину за законом від 20.02.2006 року видане на ім'я ОСОБА_8 на ? частину будинку за літерою «А» загальною площею 74,8 кв.м, в тому числі житловою 52,1 кв.м., по АДРЕСА_1, є недійсним, оскільки видане з порушенням вимог Закону.

Відповідно до ч.1,5 ст.88 ЦПК України та п.35 роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги слід стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 2752,95 грн., тобто з кожного по 1376,48 грн. (2752,95грн.:2 =1376,48 грн.).

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.88, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку житлового будинку за літерою «А», загальною площею 74,8 кв.м., в тому числі житловою 52,1 кв.м. по АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім»я ОСОБА_8 у спадковій справі №78/2006 року, зареєстрованій в реєстрі за №2-250 на ? частку будинку за літерою «А», загальною площею 74,8 кв.м., в тому числі житловою - 52,1 кв.м., по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору з кожного по 1376,48 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Матківська М.В. Ковальчук О.В.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.