Справа № 219/6760/15-ц
Провадження № 2/219/3012/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 листопада 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан - Транс - Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4640,95 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та закордоном, отримав пластикові картки ТзОВ Золотий екватор та ТзОВ «Синенергія» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань.
Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6574КІ/АА5426ХХ за маршрутом Україна- Росія-Україна згідно подорожнього листа №965950 від 12.07.2013р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 183 літри палива. Відповідачем було придбано 2094 літри дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 16 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1729 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 2127 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 398 літрів дизельного палива на загальну суму 4094,91 грн. (183+2094-1729- 16=398). Зважаючи на місцевість, через яку пролягав маршрут руху, на збитки підприємства було списано 300 літрів перевитраченого палива на загальну суму 3179,09грн. На підставі ст. 132 Кодексу законів про працю України з заробітної плати Відповідача було утримано 485,32грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 430,50грн.
Під час виконання перевезення на автопоїзді АА1361КХ/АА3848ХТ за маршрутом Україна - Німеччина-Україна згідно подорожнього листа №313494 від 23.11.2013р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 234 літри палива. Відповідачем було придбано 1625 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 213 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1568 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 1646 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 78 літрів дизельного палива на загальну суму 765,58 грн. (234+1625-1568- 213=57). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №19 від 14.02.2011 року «Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що при вході на територію України з території Польщі кількість палива в паливних баках автомобіля не повинна перевищувати 50 літрів; при вїзді на територію Польщі з території Німеччини кількість палива в паливних баках автомобіля не повинна перевищувати 50 літрів. Однак, при заїзді автомобіля на територію України в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилося 216 літрів дизельного палива, при заїзді на територію Польщі 195літрів, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на загальну суму 827,79 грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1593,37 грн. (765,58+827,79).
Загальна сума збитків, завдана Відповідачем Позивачу перевитратою палива становить 4640,95 грн.
Жодних документів, які б обґрунтували таку витрату палива Відповідачем надано не було.
Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» №19-кф від 13.02.2014 року, Відповідача було звільнено з займаної посади за прогул згідно п.4 ст.40 КЗпП України.
Проте, Відповідачем ні до звільнення, ні на дату подання даної позовної заяви не повернено до каси Позивача суму збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 4640,95 гривень.
Представник позивача в судове засідання не зявився, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду не заперечує.
На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позивач звертався до Єнакіївського суду Донецької області з вказаним позовом, що підтверджується копією ухвали про відкриття провадження від 07.07.2014 р. однак рішення по справі не прийнято оскільки Єнакіївський міський суд Донецької області припинив свою роботу, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися з дійсним позовом до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Єнакіївському міському суду Донецької області, здійснюється Артемівським міськрайонним судом Донецької області.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Cудом встановлено, що відповідач з 12.11.2012 року перебував у трудових відносинах із позивачем - ТОВ "Орлан-Транс-Груп", працював на посаді водія автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученнях на вантажних автомобілях всіх марок, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю (а.с.75-76). 16.01.2014 року ОСОБА_1 звільнений з роботи згідго п.4 ст.40КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с.9).
Згідно подорожнього листа №184761 від 18.01.2013 року відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Азербайджан-Україна (а.с.13), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.14,14 - на звороті) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 2363 л. дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом №45 від 11.08.2010р. (а.с.21) повинен був витратити 2275 л., відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 88 л. на суму 917,96 грн. Згідно подорожнього листа №965950 від 12.07.2013 року відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Росія-Україна (а.с.15), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.16,16-на звороті) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 2127 л. дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом №45 від 11.08.2010р. (а.с.21) повинен був витратити 1729 л., відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 398 л. на суму 4094,91 грн. На збитки підприємства було списано 300 літрів перевитраченого палива на загальну суму 3179,09грн. , з заробітної плати відповідача було утримано 485,32 грн., тож при виконанні даного перевезення збитки склали 430,50 грн. Згідно подорожнього листа №313259 від 17.09.2013 року відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Азербайджан-Україна (а.с.17), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.18, 18 - на звороті) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 2032 л. дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом №45 від 11.08.2010р. (а.с.21) повинен був витратити 2015 л., відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 17 л. на суму 178,53 грн. Згідно подорожнього листа №313494 від 23.11.2013 року відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Німеччина - Україна (а.с.10), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.11,11 - на звороті) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 1646 л. дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом №45 від 11.08.2010р. (а.с.21) повинен був витратити 1568 л., відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 78 л. на суму 765,58 грн. Крім того, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу № 19 від 14.02.2011 року «Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання» (а.с. 26) згідно якого при вході на територію України з території Польщі кількість палива в паливних баках автомобіля не повинна перевищувати 50 літрів, при в'їзді на територію Польщі з території Німеччини кількість палива в паливних баках автомобіля не повинна перевищувати 50 літрів. Однак, при заїзді автомобіля на територію України в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилося 216 літрів дизельного палива, що завдало підприємству збитків на суму 827,79 грн. Згідно подорожнього листа №325034 від 10.12.2013 року відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Польща-Україна (а.с.19), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.20,20 - на звороті) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 1847 л. дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом №45 від 11.08.2010 р. (а.с.21) повинен був витратити 1694 л., відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 154 л. на суму 1520,59 грн. Жодних документів, які б обґрунтовували таку понаднормову витрату пального відповідачем не надано.
Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Статтею 132 КЗпП України передбачено, що шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Згідно п.6 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" встановлено, що відповідно до п.6 ст.134 КЗпП матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням.
З огляду на те, що відповідач допустив понаднормову витрату пального з нього слід стягнути суму завданої позивачу шкоди в розмірі 4640 грн. 95 коп., а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі ст.ст. 130, 132 КЗпП України та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н.М.Фролова