Справа №583/4038/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 22-ц/788/1007/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Сонячненська сільська рада Охтирського району Сумської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування збитків, моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду внаслідок зруйнування літньої кухні «Д» у сумі 14000 грн. та внаслідок знищення рухомого майна в сумі 1664 грн., всього 15646 грн.; моральну шкоду в сумі 5000 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки, якою користується позивач, встановивши тверду межову огорожу на місці раніше розташованої старої огорожі; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити прохід від встановленої сітки-рабиці, відновивши прохід у попередньому стані та в подальшому не створювати перешкод позивачу у вільному проході через хвіртку.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду внаслідок зруйнування нерухомого майна (літньої кухні позначеної на генеральному плані - Літера «Д») у сумі 4772 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 завдану моральну (немайнову) шкоду у сумі 200 грн.

Зобов`язано ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки якою користується ОСОБА_4, встановивши з боку сусідньої земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ОСОБА_4 тверду межову огорожу на місці раніше розташованої старої огорожі, яка проходила позаду приміщення літньої кухні позначеної на генеральному плані літерою «Д», вздовж всієї земельної ділянки.

Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити від самовільно встановленої огорожі із сітки-рабиці прохід з подвір'я житлового будинку по АДРЕСА_1, на подвір'я господарського двору цього домоволодіння, відновивши прохід у попередньому вигляді.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, представника Сонячненської сільської ради ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до ордеру виконавчого комітету Сонячненської сільської ради народних депутатів № 1 від 19 вересня 1994 року, виданого ОСОБА_10, сім'я якого складається з чотирьох чоловік, надано право на зайняття квартир 3 і 5 по АДРЕСА_1 (а.с.8 т. 1).

Відповідно до свідоцтва Охтирської районної державної адміністрації про право власності на житло від 26 грудня 1995 року, квартири 3 і 5 (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1, належать ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на праві приватної, спільної власності (а.с. 9 т.1).

Відповідно до технічного паспорта, реєстровий № 149 від 13.12.1995 року, на квартири 3,5 в житловому будинку по АДРЕСА_1, власники квартири зазначені ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 10 т. 1).

На генеральному плані земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 11 т. 1) до технічного паспорту позивачки, позначені багатоквартирний житловий будинок, а також позначений літерою «Д» сарай, що був зруйнований. Також на плані мають місце пунктирні лінії, які розділяють земельну ділянку. В оглянутій в судовому засіданні інвентарній справі, такі пунктирні лінії відсутні.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.08.2008 року, ОСОБА_13 передала у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_3 квартиру житловою площею 39.8 кв. м, загальною площею 66,5 кв. м. яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 81 т. 1).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою квартира АДРЕСА_1 зареєстроване в КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за ОСОБА_7 1/2 частина та ОСОБА_3 1/2 частина (а.с. 84 т. 1)

Відповідно до довідки Сонячненської сільської ради Охтирського району від 11.11.2014 року № 767 за адресою по АДРЕСА_1 (поквартирно) проживають:

квартира № 1 ОСОБА_14, ОСОБА_15,

квартира № 2 пустує,

квартира № 3 ОСОБА_4,

квартира № 5 ОСОБА_10,

квартира № 4 ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

квартира № 6 пустує, (а.с.16 т. 1).

Інформація щодо належності на праві власності квартир № 1 та 4 вказаним особам відображається також в реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 155-158, 198-200 т. 1).

На кв. № 1 виготовлено також технічний паспорт (т. 1, а.с. 55-59).

Відповідно до довідки Сонячненської сільської ради Охтирського району від 06.11.2014 року № 754 вул. Клубна перейменована на вул. Леніна (а.с. 14 т. 1).

Відповідно до довідки Сонячненської сільської ради Охтирського району від 11.11.2014 року № 768 сім'я ОСОБА_4 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, присадибна земельна ділянка не приватизована, а знаходиться у користуванні сім'ї ОСОБА_4 від 19.09.1994 року (а.с. 15 т. 1)

Відповідно до довідки Сонячненської сільської ради Охтирського району Сумської області від 23.12.2014 року земельна ділянка під будинком АДРЕСА_1, не приватизована, знаходиться у користуванні та умовно розділена за квартирами: кв. 1 - 0.02 га ОСОБА_14, кв. 2 - 0.01 га ОСОБА_16, кв. 3 - 0.01 га ОСОБА_4, кв. 4 - 0.06 га ОСОБА_3, кв. 5 - 0.01 га ОСОБА_4, кв. 6 - 0.02 га ОСОБА_17 (а.с. 100, 163 т. 1)

Відповідно до довідок виконкому Сонячненської сільської ради від 15.12.2014 року № 907 земельні ділянки сім'ї ОСОБА_3 та сім'ї ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, ні у приватну власність, ні в оренду не передавались, бо цей будинок, де вони проживають, є багатоквартирним, а земля знаходиться у користуванні (а.с. 79-80, 123, 124 т. 1).

Відповідно до повідомлення Управління Держземагенства в Охтирському районі Сумської області правовстановлюючі документи та документація із землеустрою на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 в управлінні Держземагенства в Охтирському районі Сумської області відсутні (а.с. 151, 194 т. 1).

Відповідно до довідки Сонячненської сільської ради від 25.12.2014 року № 02-15/321 проект відведення на земельну ділянку під багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 не виготовлявся (а.с.164 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині зобов'язання ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельно ділянки, встановивши тверду межову огорожу на місці раніше розташованої огорожі та в частині зобов'язання ОСОБА_3 звільнити від самовільно встановленої огорожі із сітки рабиці прохід з подвір'я житлового будинку на подвір'я господарського двору цього домоволодіння, відновивши прохід у попередньому вигляді, місцевий суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 порушила права ОСОБА_4 на користування прибудинкової територією, а межі земельних ділянок, які остання порушила, встановлені повноважним органом у спосіб визначений законодавством.

Проте з даним висновком місцевого суду в повній мірі колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного будинку відповідна земельна ділянка може передавитися у власність або надаватися у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Як вбачається з листа Сонячненської сільської ради Охтирського району (а.с. 215 т. 2) та пояснень представника сільської ради Самофалова Л.Г. земельна ділянка виділялася для забудови будинку АДРЕСА_1 в 1915 році і на сьогодні не приватизована. Земельна ділянка була розділена приблизно в рівних частинах між жителями цього будинку самими жителями будинку. Земелевпорядна документація щодо розміру та конфігурації прибудинкової земельної ділянки не виготовлялася.

Під час розгляду справи також встановлено, що об'єднання власників квартир не створено.

Тобто земельна ділянка біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 належить Сонячненській сільській раді, дана земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні всіх жителів цього будинку. Остання офіційно не розділена між власниками квартир з визначенням чітких меж кожної земельної ділянки. Про що не заперечували як ОСОБА_4, так і ОСОБА_3 Тому рішення суду в частині зобов'язання ОСОБА_3 встановити тверду межову огорожу на місці раніше розташованої старої огорожі, яка проходила позаду приміщення літньої кухні позначеної літерою «Д» та в частині відновлення проходу з подвір'я житлового будинку на подвір'я господарського двору цього домоволодіння підлягає зміні. Підстав для задоволення даних вимог колегія суддів не вбачає, враховуючи статус земельної ділянки щодо користування якою у сторін виник спір. В іншій частині даних вимог рішення суду є обґрунтованим, так як порушення прав позивача щодо користування земельною ділянкою діями відповідача ОСОБА_3 знайшло підтвердження під час розгляду справи.

Наявність в матеріалах справи акту встановлення і узгодження меж присадибних ділянок, складеного 26.05.2014 року (а.с.217 т. 2), колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки останній складений без врахування статусу земельної ділянки, розробки відповідної землевпорядної документації базується на межах земельних ділянок, що були встановлені приблизно, самими жителями будинку на момент його заселення.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду і в частині вирішення спору про відшкодування шкоди заподіяної знищенням літньої кухні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування шкоди завданої знищенням літньої кухні, місцевий суд виходив з того, що дана кухня належить позивачці ОСОБА_4

Проте дана обставина не знайшла підтвердження під час розгляду справи.

Сама позивачка не заперечувала, що дану кухню вона не будувала і не купляла, а користувалася лише в силу того, що нею користувався попередній власник квартири. Тобто документів, які б підтвердили її право власності на дану кухню вона не має, але звертаючись до суду з даним позовом позивачка посилалася на положення Цивільного кодексу України, щодо відшкодування шкоди від знищення майна, як власнику даного майна.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даних вимог, у зв'язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційних скарг підлягає зміні судове рішення в частині розподілу судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню на 50%, тому понесені нею витрати в суді першої інстанції в розмірі 4100 грн. - витрати на правову допомогу, 974,40 грн. - судового збору, підлягають відшкодуванню в розмірі 2573,20 грн. (974,40+4100:2) за рахунок ОСОБА_3

Понесені ОСОБА_4 витрати за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 2600 грн. (а.с.64 т. 2), за дослідження інкубатора і літньої кухні в сумі 400 грн. (а.с.105 т. 2) відшкодуванню не підлягають у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, на підтвердження яких були проведені дані дослідження.

Відповідачка ОСОБА_3 понесла витрати за надання правової допомоги в сумі 2800 грн. (а.с. 108 т. 2). У зв'язку з задоволенням позовних вимог на 50% половина даних витрат підлягає відшкодуванню за рахунок позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

При зверненні до апеляційного суду ОСОБА_3 було задоволено її клопотання про відстрочку сплати судового збору до розгляду справи.

На час розгляду справи остання судовий збір в сумі 243,60 грн. не сплатила. ЇЇ апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Тому з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню 121,80 грн. судового збору і з ОСОБА_4 на користь держави також підлягає стягненню 121,80 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2015 року в даній справі в частині вирішення спору про відшкодування шкоди заподіяної знищенням літньої кухні скасувати і в задоволенні даних вимог відмовити.

Рішення в частині вирішення вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання ОСОБА_3 до вчинення дій, розподілу судових витрат змінити та викласти абзац четвертий та п'ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити від самовільно встановленої огорожі із сітки рабиці прохід з подвір'я житлового будинку по АДРЕСА_1 на подвір'я господарського двору цього домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2537,20 грн. судових витрат понесених в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1400 грн., понесених в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за апеляційний розгляд 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за апеляційний розгляд 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -