АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/3715/2015 Головуючий в 1 інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року про затвердження мирової угоди в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2015 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на наступних умовах:

«1. ОСОБА_1 - відповідач по справі погоджується сплатити аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) на користь доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, з 21.05.2014 р. по 30.06.2015 р. - моменту закінчення її навчання у Державному навчальному закладі «Торгівельно-економічний коледж Київського Національного торгівельно-економічного університету».

2. Сторони між собою погодили, що позивач ОСОБА_2 та повнолітня донька сторін - ОСОБА_3 у подальшому відмовляються від будь-яких фінансових вимог стосовно сплати аліментів на утримання ОСОБА_3, так само як відповідач ОСОБА_1 відмовляється в майбутньому від будь-яких фінансових вимог до своєї доньки ОСОБА_3 в частині зобов'язань, повнолітніх дітей утримувати своїх батьків (у відповідності до ст. 202 СК України.

3. Сторони погодили, що розподілу судового збору між ними не існує на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

4. В разі добровільного не виконання або порушення сторонами умов даної мирової угоди, або позивач або відповідач залишає за собою право звернення із позовом до суду про спонукання до виконання мирової угоди відносно іншої особи та на відшкодування за рахунок іншої сторони судових витрат та збитків.

5. Після підписання цієї мирової угоди сторонами та затвердження її судом, претензії позивача по справі вважаються врегульованими.

6. Наслідки укладення мирової угоди, зміст ст. 175 ст. 205, 206 ЦПК України сторонам роз'яснені і зрозумілі».

Провадження по даній справі закрито.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити, виклавши пункт 1 в резолютивній частині ухвали в редакції, погодженій сторонами мирової угоди в справі, а саме: «1. ОСОБА_1 (Відповідач) погоджується сплатити аліменти у розмірі 1/8 (одної восьмої) частки всіх видів заробітку (доходу) на користь доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як повнолітній дитині, яка продовжувала навчання, з 21 травня 2014 року (з моменту досягнення повноліття та подання позовної заяви) по 27 червня 2014 року (моменту закінчення її навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва» м. Києва та з 1 вересня 2014 року до моменту закінчення навчання у Державному навчальному закладі «ТОРГІВЕЛЬНО-ЕКОНОМІЧНИЙ КОЛЕДЖ КИЇВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО ТОРГІВЕЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ». В решті просив ухвалу залишити без змін.

В скарзі посилався на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема - ст. 175 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України, самостійно змінено погоджені сторонами умови мирової угоди, що впливає на їх права та інтереси. Крім того вказував, що до ухвалення рішення головуючий суддя Васалатій К.А. безпідставно та не мотивовано видалив із залу судового засідання представника відповідача - ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності, наданої відповідачем.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

26.01.2015 року сторони по справі подали до суду першої інстанції заяву про визнання мирової угоди та підписаний текст мирової угоди наступного змісту:

«1. ОСОБА_1 - відповідач погоджується сплатити аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) на користь доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітній дитині, яка продовжувала навчання, з 21.05.2014 р. (з моменту досягнення повноліття та подання позовної заяви) по 27.06.2014 р. (моменту закінчення її навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва» м. Києва та з 01.09.2014 р. до моменту закінчення навчання у Державному навчальному закладі «ТОРГІВЕЛЬНО-ЕКОНОМІЧНИЙ КОЛЕДЖ КИЇВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО ТОРГІВЕЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ».

2. Сторони погодились, що ОСОБА_2 - позивач та повнолітня донька відповідача - ОСОБА_3, в інтересах якої було заявлено позов, в подальшому відмовляються від будь-яких фінансових вимог стосовно сплати аліментів на утримання ОСОБА_3, так само як ОСОБА_1 - відповідач відмовляється в подальшому від будь-яких фінансових вимог до ОСОБА_3 в частині зобов'язань, повнолітніх дітей утримувати батьків (щодо аліментів на утримання батьків у відповідності до ст. 202 СК України.

3. Порядок розподілу судового збору сторонами не визначається у зв'язку із звільненням позивача від його сплати на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

4. Після підписання цієї мирової угоди сторонами та затвердження і визнання її судом, претензії позивача вважаються врегульованими.

5. В разі добровільного не виконання або порушення сторонами умов даної мирової угоди, правомочна сторона залишає за собою право звернення з позовом до суду про спонукання до виконання мирової угоди, тощо та на відшкодування за рахунок винуватої сторони судових витрат та збитків.

6. Сторони, що уклали цю мирову угоду, домовились повідомити про це суд, подавши спільну заяву про затвердження та визнання мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви примірник мирової угоди.

7. Наслідки закриття провадження по справі, у зв'язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 175, 203, 206 ЦПК України, сторонам є зрозумілими. Сторони усвідомлюють, що повторне звернення до суду по спору між ними про той же предмет і на тих же підставах не допускається.

8. Мирова угода складена у 3 примірниках, один з яких позивачу, другий - відповідачу, З - до матеріалів справи Оболонського р/с м. Києва».

Апеляційним судом встановлено, що суд в ухвалі про затвердження мирової угоди на власний розсуд змінив її зміст в частині строків виплати аліментів на утримання повнолітньої дитини , чим порушив вимоги ст. 175 ЦПК України, якою не передбачено право суду вносити такі зміни.

Крім того , постановлена судом ухвала не відповідає вимогам ст.210 ЦПК України, так як суд в тексті ухвали не навів жодних даних про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, та не надав їм юридичну оцінку. Також, суд не навів будь-яких мотивів щодо прийнятого рішення відступити від узгодженого сторонами тексту мирової угоди та затвердження її в іншій редакції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції був порушений порядок вирішення питання затвердження мирової угоди, порушені норми процесуального права.

Вказані недоліки не можуть бути усунуті на стадії апеляційного розгляду, так як до апеляційного суду не з`явилась сторона позивача, що позбавляє апеляційний суд можливості уточнити зміст мирової угоди, встановити згоду позивача на затвердження мирової угоди та роз`яснити наслідки закриття провадження у справі.

Враховуючи, що суд окрім затвердження мирової угоди, вирішив також питання про закриття провадження у справі, що перешкоджає подальшому її руху, колегія суддів керуючись ст.. 311 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати ухвалу районного суду і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 312 , 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: