ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7727/15-ц
провадження № 2/753/4485/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарях Жир Г.Л., Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», 3 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 21.04.2015 року звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», 3 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_2 зазначав, що наказом №43-Н від 19.03.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України його було призначено на посаду директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на умовах, викладених у контракті з директором Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 03.02.2015 року; наказом Державної служби інтелектуальної власності України №51-Н від 06.04.2015 року Державне підприємство «Український інститут промислової власності» було перейменовано на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»; згідно наказу Державної служби інтелектуальної власності України №52-Н від 08.04.2015 року було - припинено повноваження директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» (позивача) та звільнено Позивача з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 08.04.2015 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб).

Вважаючи, що звільнення його з роботи (з посади директора) мало місце з порушенням трудового законодавства, - Голова Державної служби інтелектуальної власності України фактично не мала повноважень на видання наказу про припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; у зв»язку з перейменуванням Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» було затверджено Статут перейменованого підприємства, яким передбачено, що керівництво господарською діяльністю Підприємства здійснює Генеральний директор, але повноваження та функції генерального директора залишились попередніми як керівника Підприємства, тобто відбулось також перейменування посади керівника, а не припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; станом на 08.04.2015 року він (позивач) перебував на лікарняному тощо.

З урахуванням заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог в редакції від 29.07.2015 року та 03.08.2015 року, позивач просив суд: визнати звільнення з роботи ОСОБА_2 (позивача) на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України незаконним; поновити ОСОБА_2 керівником Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» на посаді генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» () та стягнути з Державної служби інтелектуальної власності України () на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві; представники відповідачів 1 та 2 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та як представники 3-іх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, та 3 особа - ОСОБА_3 - позов не визнали; стверджуючи, що звільнення Позивача з роботи відбувалося відповідно до норм трудового законодавства, тому просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та 3-іх осіб в судовому засіданні, допитавши за клопотанням представника відповідачів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: згідно наказу №520-Н від 15.12.2014 року Голови Державної служби інтелектуальної власності України позивач ОСОБА_2, який обіймав посаду помічника першого заступника директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності», з 15.12.2014 року був призначений на посаду виконуючого обов»язків директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» - до заміщення вакантної посади директора відповідно до вимог законодавства (а.с.90 т.1).

03.02.2015 року Державною службою інтелектуальної власності України в особі Голови з ОСОБА_2 (позивачем) було укладено контракт з директором Державного підприємства «Український інститут промислової власності», термін дії з 19.03.2015 року до 31.12.2015 року; згідно п.5.2 Контракту - дія контракту припиняється (у тому числі) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом (а.с.92-95 т.1).

Згідно наказу №43-Н від 19.03.2015 року Голови Державної служби інтелектуальної власності України позивача ОСОБА_2 було призначено на посаду директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 19.03.2015 року по 31.12.2015 року, на умовах Контракту від 03.02.2015 року (а.с.91 т.1).

Згідно наказу №51-Н від 06.04.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України було перейменовано Державне підприємство «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» та затверджено Статут Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» у новій редакції (а.с.117 т.1).

Відповідно до преамбули зазначеного Наказу, перейменування Підприємства було проведено з метою реалізації положень Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, а також належної розробки пропозицій з нормативно-правового та організаційного забезпечення проведення реформи захисту інтелектуальної власності, передбаченої Стратегією сталого розвитку «Україна - 2020», схваленої Указом Президента України від 12.01.2015 року №5/2015, та з метою підвищення ефективності функціонування державної системи правової охорони інтелектуальної власності з урахуванням пріоритетного для України напряму європейської інтеграції та необхідного його належного інституційного забезпечення (а.с.117 т.1).

Відповідно до нової редакції Статуту перейменованого підприємства - Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 року №839-р

«Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності» (а.с.118-131 т.1).

Згідно розділу «Управління Підприємством» нового Статуту, затвердженого наказом №51-Н від 06.04.2015 року, Державна служба інтелектуальної власності України відповідно до покладених на неї завдань (у тому числі) приймає рішення створення, реорганізацію і ліквідацію Підприємства; затверджує Статут Підприємства та здійснює контроль за його дотриманням; призначає на посаду та звільняє з посади Генерального директора Підприємства виключно за результатами конкурсного відбору, укладає і розриває з ним контракт, здійснює контроль за дотриманням його вимог тощо (а.с.128 т.1).

Згідно наказу Державної служби інтелектуальної власності України №52-Н від 08.04.2015 року, виданого відповідно до Положення про Державну служба інтелектуальної власності України (а.с.96 т.1), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2014 року №658 (а.с.133-138 т.1), було припинено повноваження директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» ОСОБА_2 (позивача) 08.04.2015 року та звільнено ОСОБА_2 з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 08.04.2015 року на підставі припинення повноважень посадових осіб згідно п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України (а.с.96, 98 т.1); цим же наказом на ОСОБА_3 - першого заступника директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» було покладено виконання обов»язків генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» до заміщення вакантної посади генерального директора відповідно до вимог законодавства.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами та 3-ми особами.

Позивач ОСОБА_2 також не заперечує про те, що 08.04.2015 року йому в приміщенні Державної служби інтелектуальної власності України було оголошено зміст наказу про його звільнення з посади, від підписання про ознайомлення з яким він відмовився (а.с.97 т.1); також він отримав відповідний розрахунок із нарахованою вихідною допомогою у розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до положень ст.44 КЗпП України, що також підтверджується відповідними довідками від 18.05.2015 року (а.с.101-102 т.1).

Згідно п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст.40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку - припинення повноважень посадових осіб.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, наказом від 03.08.2015 року №109-Н Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_4 (3 особа) призначений на посаду Генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» за результатами проведення конкурсного відбору, що був оголошений згідно наказу від 15.05.2015 року №72-Н - відповідно до протоколу №3 від 27.07.2015 року засідання Комісії з проведення конкурсного відбору керівників суб»єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України; позивач ОСОБА_2 участі у конкурсі не брав.

За встановлених обставин, суд вважає, що ствердження позивача ОСОБА_2 про те, що звільнення його з роботи (з посади директора) мало місце з порушенням трудового законодавства, а саме - Голова Державної служби інтелектуальної власності України не мала повноважень на видання наказу про припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; у зв»язку з перейменуванням Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» та затвердженням нового Статуту повноваження та функції генерального директора залишились попередніми як керівника Підприємства, тобто відбулось також перейменування посади керівника, а не припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності», у тому числі з урахуванням нової структури Підприємства, затвердженої наказом №96 від 28.04.2015 року, є безпідставними та

такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні достатніми та належними доказами.

Крім того, ствердження представників відповідачів та 3-х осіб про те, що позивач ОСОБА_2 08.04.2015 року знаходився на робочому місці та виконував свої функції за посадою, у тому числі на момент оголошення йому наказу про припинення його повноважень та звільнення з посади, підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, не заперечуються фактично самим позивачем; згідно висновку Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду від 25.08.2015 року №3075-08 (а.с.218 т.1) - листок непрацездатності серії АГЧ №537141 на ім»я ОСОБА_2 з 08.04.2015 року по 23.04.2015 року (а.с.165 т.1) виданий необґрунтовано тощо.

За встановлених обставин, суд вважає, що посилання позивача ОСОБА_2 на те, що звільнення його з роботи мало місце з порушенням трудового законодавства, як на підстави для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено будь-яких порушень при прийнятті рішення (видання наказу) про звільнення позивача ОСОБА_2, які б були підставою для поновлення його на посаді, тому в задоволенні позову в частині вимог Позивача про визнання наказу №52-Н від 08.04.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України про припинення повноважень та звільнення з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» незаконним, про поновлення на посаді керівника - Генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» () - має бути відмовлено.

Оскільки не підлягає задоволенню вимога позивача про поновлення його на роботі у відповідача по факту звільнення з роботи з 08.04.2015 року, тому має бути відмовлено і в задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; тобто в задоволенні позову ОСОБА_2 має бути відмовлено у повному обсязі заявлених та підтриманих позивачем вимог.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.21, 23, 24, 36, 40 ч.3, 41 ч.1 п.5, 44, 232-233, 235, 238 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», 3 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання наказу №52-Н від 08.04.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України про припинення повноважень та звільнення з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» незаконним, про поновлення на посаді керівника - генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» () та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.