АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К.І.

Суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

Секретаря: Давньої Н.Ю.

З участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 подав позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Посилався на такі обставини.

27 вересня 1998 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції.

В шлюбі у них народились доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з ними.

Спір про поділ майна відсутній.

Спільне сімейне життя не склалось. Шлюбні відносини фактично припиненні з 2014 року. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями. З ініціативи відповідачки між ними виникають сварки, свідками яких нерідко стають їх діти та його мати, що негативно впливає на їх психічний стан і кожен раз спричиняє йому душевні страждання. Відповідачка не розуміє і не хоче розуміти сутності проблеми, вона не здатна підтримувати нормальну моральну

________________________________________________________________________________________________Провадж. №22-ц/794/512/15 Головуючий у першій інстанції Кирилюк Л.К..

Категорія:49 Доповідач: Заводян К.І.

атмосферу в сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідачка протягом тривалого часу ставиться до нього зневажливо, а за таких обставин збереження сім'ї неможливе.

Просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2014 року розгляд даної справи було зупинено строком на два місяці, з наданням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 часу для примирення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1330 від 27 вересня 1998 року, розірвано.

ОСОБА_1 подала на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судом не взято до уваги її намір зберегти сім'ю.

Не вірно встановлено час припинення фактичних шлюбних відносин. Наприкінці серпня 2014 року між ними виникли непорозуміння, а фактичні шлюбні відносини продовжувались до жовтня 2014 року. Чоловік з нею не обговорював питання розлучення і вона сподівалась, що це тимчасовий конфлікт, який може виникнути в будь-якій родині.

Вона неодноразово здійснювала спроби примирення з позивачем. Поведінка ОСОБА_3 свідчить про його небажання зберегти сім'ю.

В рішенні суду зазначені відомості, які не відповідають дійсності. Вона є турботливою і люблячою мамою, уважною дружиною. Позивачем в суді не було доведено протилежне. Їх доньки зараз перебувають у підлітковому віці, а тому рішення батька стало для них непередбачуваним.

Судом не взято до уваги, що донька ОСОБА_5 перебуває на "Д" обліку у дерматолога та потребує спеціального режиму у побуті.

Просила рішення районного суду змінити в мотивувальній та описовій частині з урахуванням її доводів, а також визначити місце проживання дітей, порядок їх утримання та вирішити спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 110, 111, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції 27 вересня 1998 року за актовим записом №1330.

Від шлюбу у них народились доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з ними.

Спільне сімейне життя не склалось. Шлюбні відносини фактично припиненні влітку 2014 року. Спільного господарства сторони не ведуть, сімейні відносини не поновлювали.

Сторони втратили почуття поваги і любові, довіри одне до одного.

За час, наданий судом для примирення, сторони не примирились. Позивач категорично заперечує проти продовження сімейних стосунків.

На підставі наведеного суд дійшов обґрунтованого висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим, суперечить інтересам позивача та інтересам їх малолітніх дітей.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відсутність в рішенні суду висновків про визначення місця проживання дітей, порядок їх утримання, про поділ спільного майна подружжя не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, яким вирішено спір про розірвання шлюбу. Таких вимог сторони не заявляли, вони можуть бути предметом іншого позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині рішення, про те, що відповідачка нехтує сімейними цінностями, не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, що з її ініціативи виникають сварки, свідками яких є діти, є недоведеними. У зв'язку з цим вважає за необхідне виключити з абзацу третього мотивувальної частини рішення (друга сторінка рішення. а.с. 37), третє речення.

В решті рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст.307, п.3 част.1 ст. 309

ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року змінити, виключивши з абзацу третього мотивувальної частини рішення (друга сторінка рішення. а.с. 37), третє речення.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: