АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/534/2015 Головуючий в І інстанції: Зубов О.С. Категорія: 27 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 10 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року відкрите акціонерне товариство «Укргазбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 04 липня 2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у сумі 45 000 доларів США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 12,9 % річних, терміном до 04 липня 2037 року на придбання житлової нерухомості - двокімнатної квартири.

Виконання зобов'язання за кредитним договором було забезпечено договором іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира, загальною площею 56,6кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З цією ж метою 04 липня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого остання несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту з відсоткам за користування ним, утворилася заборгованість, яку позивач, після уточнення позовних вимог станом на 17.10.2014 року, просив стягнути з відповідачів солідарно в сумі 44181,09 доларів США, та 150151,14 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року з врахуванням ухвали суду від 30 січня 2015 року про виправлення описки, стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 солідарно на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в сумі 44181,09 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2014 року еквівалентно 696707 грн. 95 коп. та 150151 грн. 14 коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова - 18934,94 дол. США, заборгованість по процентах поточна - 113,77 дол. США, заборгованість по процентах прострочення - 25132,38 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 22988 грн. 55 коп. та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 127162 грн. 59 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» по 1827 грн. 00 коп. у відшкодування судового збору та 60 грн. 00 коп. ІТЗ з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмета іпотеки в сумі - 1000 гривень.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що суд задовольняючи позов в повному обсязі не звернув уваги на те, що порука припинилась, крім того, банк в односторонньому порядку, в порушення вимог закону, не повідомивши позичальника, збільшив відсоткову ставку по кредиту. Також вказує, що стягнення 1000 гривень штрафних санкцій, що стягнуті судом не передбачено законодавством. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог за їх необґрунтованістю.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 4 липня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір на суму 45 000 дол. США з умовою сплати 12,9 % річних строком до 04.07.2037 року.

З метою своєчасного повернення кредиту та в забезпечення належного виконання договору кредиту 04 липня 2007 року з ОСОБА_5 був укладений договір поруки, згідно якого вона виступала поручителем ОСОБА_6 та зобов'язувалась солідарно в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за основним договором.

Також з метою забезпечення належного виконання кредитного договору ОСОБА_6 надала в іпотеку належну їй квартиру за адресою : АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості порушує, оплату основного боргу та процентів за кредитом не здійснює.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який не оспорюється апелянтом, заборгованість позичальника за договором кредиту станом 17 жовтня 2014 року становить: 44181,09 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2014 року еквівалентно 696707 грн. 95 коп. та 150151 грн. 14 коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова - 18934,94 дол. США, заборгованість по процентах поточна - 113,77 дол. США, заборгованість по процентах прострочення - 25132,38 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 22988 грн. 55 коп. та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 127162 грн. 59 коп.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку, позичальник порушує умови договору щодо повного та своєчасного погашення кредиту, боржник та поручитель мають відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі. Однак з таким висновком суду не можна в повному обсязі погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору щодо оплати основного боргу та процентів за кредитом у визначені строки, ПАТ АБ «Укргазбанк» листами-вимогою від 28 січня 2010 року за №№ 05/73, 05/82, скориставшись свої правом, передбаченим ст.1050 ЦК України, та керуючись п.4.1., п.5.1 Кредитного договору, вимагав від позичальника ОСОБА_6 та поручителя ОСОБА_5 достроково повернути кредит в сумі 45343,70 доларів США. В вказаних листах зазначено, що у випадку невиконання зазначеної вимоги та несплати всієї суми кредиту, процентів та інших передбачених договором платежів протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги, банк буде змушений стягнути заборгованість в примусовому порядку (а.с.62,63).

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору банк має на свій розсуд розірвати цей договір в односторонньому порядку. Зміни (включаючи розірвання цього договору), внесені Банком в односторонньому порядку набиратимуть чинності в строки, визначені Банком у таких письмових змінах, що будуть надіслані позичальнику, але в будь-якому разі такі письмові зміни набиратимуть чинності лише зі спливом семиденного терміну з дня надіслання банком позичальнику письмового попередження про внесення банком в односторонньому порядку змін (включаючи розірвання цього договору) до цього Договору.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань банк має право розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов'язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Таким чином, пред'явивши 28 січня 2010 року вимоги про дострокове повернення кредиту банк, відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п.4.1, п.5.1 кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

Звернувшись до суду з вимогою до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання лише 07 вересня 2010 року банк пропустив шестимісячний строк для звернення з вимогою до поручителя, що є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що порука припинилась, і тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по кредиту та стягнення судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_5.

Разом з тим інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, посилання апелянта на те, що банк в односторонньому порядку, в порушення умов договору та законодавства, з 01.09.2010 року безпідставно стягував 22,9% річних, позбавлені правового обґрунтування, оскільки вказаний розмір процентів, передбачений п.3.2.8 кредитного договору, за яким на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи із 22,9% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Також безпідставними є доводи щодо незаконності стягнення штрафних санкцій за невиконання обов'язків щодо страхування предмета іпотеки, оскільки п. 3.3.4 Договору іпотеки від 04.07.2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_6, передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний на період дії вказаного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість. З 05.07.2008 року ОСОБА_6 не здійснювала страхування предмету іпотеки, що не заперечується відповідачем. Відповідно до п. 4.2. договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1.-3.3.10 даного договору іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь іпотеко держателя штраф у розмірі 1000 гривень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_6 відсутні, оскільки рішення суду в цій частині постановлено правильно, з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, п.п.2,3,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 грудня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості по кредиту та стягнення судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 в повному обсязі.

В іншій частині рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: