Справа № 366/1468/15-ц
Провадження № 2/366/19/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2015 року позивач звернулася з заявою до суду в якому, просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 11.11.2007 року в с.Сукачі Іванківського району Київської області, а також зобовязати відділ ДРАЦС реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області зареєструвати смерть ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що 11.11.2007 року померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті заявник зателефонувала до чергової частини Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області та повідомила про факт смерті матері. Слідчим Іванківського РВ був складений протокол огляду трупа без ознак насильницької смерті, однак вона не повідомила відділ ДРАЦС реєстраційної служби Іванківського МУЮ про факт смерті і поховала матір без видачі свідоцтва про смерть, що перешкоджає реалізації її прав на прийняття спадщини, в звязку з чим просить встановити факт смерті матері.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника ВРАЦС реєстраційної служби Іванківського МУЮ, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3Г та ОСОБА_4, повідомили, що ОСОБА_2Ф померла 11.11.2007 року.

Суд, вислухавши заявника, свідків, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-БК №461785.

Відповідно до постанови слідчого Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 про відмову у порушенні кримінальної справи від 20.11.2007 року, 11 листопада 2007 року о 21 год. 00 хв. до чергової частини Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що в с.Сукачі Іванківського району Київської області по вул.Леніна, 137 померла її мати ОСОБА_2 Виїздом на місце події встановлено, що труп ОСОБА_2, знаходився в будинку №137 по вул.Леніна в с.Сукачі Іванківського району. Будь-яких тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_2 не виявлено. Також слідчий у вказаній постанові зазначив, що 12 листопада 2007 року самовільно, всупереч встановленому законом порядку заявник поховала свою матір ОСОБА_2, у звязку з чим, на ОСОБА_1 був складений протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП.

Довідка Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області від 17.05.2013 року №373, вказує на те, що дійсно ОСОБА_2 похована на кладовищі в с.Сукачі Іванківського району Київської області.

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області на запит ОСОБА_1 було проведено перевірку інформації щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 по 21.04.2015 року, однак за результатами проведеної перевірки актовий запис про смерть ОСОБА_2 не виявлено, на що вказує витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №4 від 21.04.2015 року.

Згідно вимог ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно п. 1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої Наказ МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. У сільських населених пунктах у закладах охорони здоров'я, де працює тільки один лікар, у разі його відсутності (хвороба, відпустка і таке інше), фельдшером видається фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о).

З пояснень заявника вбачається, що вона не зверталася до стану закладу охорони здоров'я для видачі свідоцтва чи довідки про смерть матері, оскільки не знала про це, а до органу державної реєстрації актів цивільного стану звернулася тільки в 2015 році, коли постало питання оформлення спадщини.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Таким чином, відсутність свідоцтва чи довідки про смерть ОСОБА_2 зумовила неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1С про встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка померла 11.11.2007 року в с.Сукачі Іванківського району Київської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Однак, вимога щодо зобовязання відділ ДРАЦС реєстраційної служби Іванківського МУЮ у Київській області зареєструвати смерть ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, і є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи вимоги ч.7 ст.235 ЦПК України судовий збір, який був сплачений ОСОБА_1 за подачу заяви до суду, відшкодуванню не підлягає.

На основі вищевикладеного, керуючись статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтями 57, 60, 64, 88, 209, 213-215, 235, 256, 257, 259, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті задовольнити частково.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11 листопада 2007 року в селі Сукачі Іванківського району Київської області.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков