Справа № 307/2568/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі Терпай С.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тячівського районного суду від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що він разом із сімєю проживає у своєму будинку №175 по вул. Миру в с. Красна, Тячівського району. По сусідству з ним, у будинку №176 по вул. Миру, в с. Красна, проживає відповідачка ОСОБА_3 Вїзд на його земельну ділянку та будинку №175 з вулиці Миру і як до помешкання ОСОБА_3 та сусідів Носа, проходить по вулиці Миру і дана вулиця є вулицею загального користування для підїздів до дворогосподарств, в тому числі і до його. Відповідачка ОСОБА_3, не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч принципам моральності та добросусідства, самовільно перегородила металевими воротами частину підїзної дороги до його дворогосподарства в розмірі 50 метрів квадратних, що підтверджується актом та абрис-схемою від 25.07.2013 року та рішенням суду. Оскільки відповідачка перешкоджала йому користуватись підїзною дорогою загального користування до його дворогосподарства, він 31.07.2013 року звернувся з позовною заявою до Тячівського районного суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. 24 лютого 2014 року його позовні вимоги були задоволені та рішенням Тячівського районного суду по справі №307/2806/13-ц (провадження №2/307/79/14) було зобовязано відповідачку ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с. Красна по вул. Миру, 175, Тячівського району, шляхом знесення самовільно встановлених металевих воріт, що знаходяться на підїзній дорозі біля будинку №176 по вул. Миру в с. Красна, Тячівського району. Дане судове рішення, оскільки ОСОБА_3 його сама не виконувала, 04 липня 2014 року було виконано головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції, яким металеві ворота демонтовані та повернуті відповідачці ОСОБА_3 В подальшому відповідачка всупереч вищевказаного судового рішення знову, 25 липня 2014 року, самовільно встановила їх на тому ж самому місці, перегородивши таким же чином дорогу громадського користування і знову перешкоджає йому користуватись нею для підїзду до його помешкання. У звязку з цим, він не може вільно приходити до будинку та заїжджати з транспортними засобами на подвіря свого будинку. На його неодноразові прохання зняти дану огорожу та незважаючи на вже прийняте судове рішення ОСОБА_3 не реагує, постійно затіває сварки з ним, погрожує йому фізичною розправою та публічно сквернословить принижуючи його честь та людську гідність його родини та його батька. У звязку з таким відношенням ОСОБА_3 до рішення Тячівського районного суду, що набрало законної сили 17 березня 2014 року та продовжуючи перешкоджати йому вільно ходити до свого будинку та користуватись земельною ділянкою, він звернувся до Тячівського районного прокурора захистити його інтереси та прийняте рішення. На вимогу прокурора проти ОСОБА_3 порушене кримінальне провадження №0001268 досудове слідство по якому по даний час не закінчено, слідчий разом з процесуальним прокурором розслідування провадження затягує, а тому він вдруге просить судового захисту його законних прав, оскільки його право на вільне користування земельною ділянкою та користування підїзною дорогою до помешкання порушено. Керівники села Красна, прокуратура, досудове слідство Тячівського РВ УМВС України не в змозі переконати відповідачку ОСОБА_3 не порушувати земельне законодавство, добросовісно виконати судове рішення та не чинити йому перешкод у користуванні підїзною дорогою до його будинку, в необхідності демонтувати та не встановлювати металеву огорожу на дорозі громадського призначення, а тому просить вдруге судового захисту його законних прав щодо вільного користування підїзною дорогою до його помешкання та вдруге зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди шляхом знесення металевої огорожі та заборонити їй незаконно встановлювати металеву огорожу на дорозі в с. Красна по вул. Миру між будинками №175 та №176. Вважає, що дії ОСОБА_3 є незаконними, оскільки вони порушують його право власності на вільне користування як підїзною дорогою, що є громадською (вулицею Миру) так і підїздом до його дворогосподарства. Уладнати даний спір мирним шляхом не вдалось, тому для підготовки документів для звернення до суду він змушений звертатись за юридичною допомогою адвоката, на що витратив 1200 гривень, що підтверджує квитанцією прибуткового касового ордеру.

Просить суд зобовязати ОСОБА_3 усунути йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в с. Красна по вулиці Миру, 175, Тячівського району, Закарпатської області, шляхом знесення самовільно встановлених металевих воріт, розташованих на підїзній дорозі, біля будинку №176 по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, Закарпатської області, та заборонити ОСОБА_3 встановлювати будь-які перешкоди на підїзній дорозі по вулиці Миру в с. Красна Тячівського району в майбутньому.

Рішенням Тячівського районного суду від 26 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в с. Красна по вулиці Миру, 175, Тячівського району, Закарпатської області, України, шляхом знесення самовільно встановлених металевих воріт, розташованих на підїзній дорозі, біля будинку №176 по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, Закарпатської області, України.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору та 600 гривень сплачених витрат, повязаних з наданням правової допомоги адвокатом.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення позову відсутні.

ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилася, про час, місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка про вручення їй поштового відправлення, і у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України її неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником в цілій частині домоволодіння №175 по вул. Миру (Леніна) в с. Красна Тячівського району та зареєстрований в ньому, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 травня 2011 року, витягом про державну реєстрацію прав від 03 червня 2011 року та копією паспорту позивача (а.с. 6, 13-14).

Рішенням 3-ї сесії 22 скликання Краснянської сільської ради від 24 березня 1995 року за №173 позивачу ОСОБА_1 виділено земельну ділянку, площею 0,32 га. в с. Красна по вул. Миру, 175 (а.с. 15).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії: ЯЛ №749100 від 24 травня 2012 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,25 га., в с. Красна по вул. Миру, 175. Із плану меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Красна по вул. Миру, 175 вбачається, що суміжним користувачем від А до Б, шириною 4,98 метрів, є землі загального користування (підїзд), а від Б до В є землі ОСОБА_3 (а.с. 16).

Із акту про самовільне захоплення земельної ділянки підїзної дороги, складеного Краснянською сільською радою 25 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 в с. Красна по вул. Миру, 176, самовільно захопила частину земельної ділянки загального користування підїзної дороги до помешкання ОСОБА_1, в кількості 0,09 га. та самовільно встановила металеві ворота, чим перешкоджає ОСОБА_1 користуватися земельною ділянкою та жиловим будинком (а.с. 17).

Із додатку до вказаного акту від 25 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 самовільно захопила 0,09 га. земельної ділянки на землях загального користування, та встановила металеві ворота, якими перегородила дорогу до земельної ділянки та будинку ОСОБА_1 (а.с. 18).

Згідно до протоколу комісії з питань земельних ресурсів Краснянської сільської ради від 10 липня 2012 року по вирішенню спірного питання між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 самовільно зайняла частину земель загального користування (підїзної дороги), чим перешкоджає підїзду до житлового будинку ОСОБА_1 (а.с. 20).

Рішенням Тячівського районного суду від 24 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 17 березня 2014 року, в цивільній справі №307/2806/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Краснянської сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, позов було задоволено та зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с. Красна по вул. Миру, 175, Тячівського району, Закарпатської області, України, шляхом знесення самовільно встановлених металевих воріт, розташованих на підїзній дорозі, біля будинку №176 по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, Закарпатської області, України (а.с. 9-10).

В акті державного виконавця Тячівського районного управління від 04 липня 2014 року зазначено, що в ході виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Тячівського районного суду від 24 лютого 2014 року в цивільній справі Краснянської сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, металеві ворота, які знаходяться на підїзній дорозі біля будинку №176 по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, знесені (а.с. 12).

Із акту про самовільне захоплення земельної ділянки підїзної дороги, складеного Краснянською сільською радою 14 серпня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_3 в с. Красна по вул. Миру, 176, самовільно захопила частину земельної ділянки загального користування підїзної дороги до помешкання ОСОБА_1, в кількості 0,0096 га. та самовільно встановила металеві ворота, чим перешкоджає ОСОБА_1 користуватися земельною ділянкою та житловим будинком. Усунути металеві ворота в добровільному порядку ОСОБА_3 відмовилася (а.с. 31).

Із абрис-схеми розміщення земельної ділянки №176 по вул. Миру в с. Красна, що належить ОСОБА_3 вбачається, що остання самовільно захопила земельну ділянку, площею 0,0096 га. Дана земельна ділянка згідно даної абрис-схеми, є проїздом до будинковолодіння ОСОБА_1 (а.с. 32).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є суміжними землекористувачами по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, при цьому ОСОБА_3 біля свого будинку №176 по вул. Миру в с. Красна, Тячівського району, повторно самовільно встановила на частині земельної ділянки, яка належить до комунальної власності, металеві ворота, чим перешкоджає ОСОБА_1 користуватися земельною ділянкою та житловим будинком №175 по вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно вимог ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

За таких обставин, позивачем ОСОБА_1 належно доведено факт порушення його права щодо користування його земельною ділянкою та житловим будинком з боку відповідачки ОСОБА_3, однак не доведено факту порушення його прав у майбутньому, а тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги щодо захисту його права у відповідності до ст. 152 ЗК України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи та мотиви апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: