КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/285/15-ц
Номер провадження 2/319/299/2015
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 10 979 гривень та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень, завданої вчиненим злочином.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя відповідача, місце проживання (перебування), поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такі відомі.

Позивач зазначені вимоги закону виконала не у повному обсязі.

У позові зазначено місце перебування відповідача Софіївська ВК№55, однак не зазначено останнє відоме місце проживання відповідача.

У позові позивач зазначив, що відповідач вчинив злочин, передбачений ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, на теперішній час відбуває покарання, однак відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач в обґрунтування позову не зазначила докази, що підтверджують обставини вчинення злочину, розмір заподіяної шкоди, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, що є підставою для звільнення від доказування.

Таким чином, позивач у позовній заяві не зазначив наявність усіх підстав для звільнення від доказування, не надав суду належним чином завірений вирок суду щодо вчиненого злочину, в наслідок якого позивачу було заподіяно шкоду.

Крім того, обовязковість надання рішень витікає також з ч.3 ст.131 ЦПК України, за якою сторони зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із п.4 Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями), у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди у сумі 5 000 грн., та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки щодо залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Враховуючи викладене, моральна шкода позивачем не обґрунтована.

В порушення ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позовна заява ОСОБА_1 складається з вимог майнового характеру - стягнення матеріальної шкоди в сумі 10979 грн., та вимог немайнового характеру стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 5 Закону України Про судовий збір визначено, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих унаслідок вчинення злочину.

Отже, ставку судового збору за предявлення позову про відшкодування моральної шкоди, заданої вчиненням злочину, встановлено підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір (як із позовної заяви немайнового характеру).

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року „ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, по заявам, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, судовий збір оплачуються за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звільнений від сплату судового збору за вимогами майнового характеру, однак повинен сплатити судовий збір за вимогами немайнового характеру про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн.

Позивач повинна надати суду докази сплати судового збору за вимогами немайнового характеру.

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Подана позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому не може бути розглянута судом та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119,121 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков