Справа № 297/1227/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейіра О. О., при секретарі Кузьма Т.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис №745, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття та визначення місця проживання дітей, разом з матір"ю.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що незважаючи на тривале подружнє життя їм з чоловіком так і не вдалося створити міцної сім"ї. Чоловік систематично зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння влаштовує безпричинні сварки, ображає та принижує її, нехтує нею. Останній ніколи не приділяв їй належної уваги. За час шлюбу в них народилося троє дітей, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка вже є повнолітньою, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Чоловік участі в матеріальному забезпеченні сім"ї не приймає, справами сім"ї не цікавиться та не займається. Вона намагалася зберегти сім"ю, однак таке позитивних наслідків не дало, і в листопаді 2014 року вона разом з дітьми покинула чоловіка. Відтоді вони проживають окремо і їх шлюб існує тільки формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтресам їх дітей. Неповнолітній діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а тому бажає стягувати з відповідача аліменти. Крім того, між нею та чоловіком існує спір щодо місця проживання їх неповнолітніх дітей. Враховуючи, що останні є малолітніми, їх особисту прихильність до неї, бажає аби такі залишилися проживати разом з нею. Просить шлюб укладений із ОСОБА_3 розірвати, зобов"язати останнього до сплати аліментів в її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття та визначити місце проживання дітей, разом з матір"ю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та пояснила, що бажає розірвати шлюб з чоловіком, оскільки з листопада 2014 року вони проживають окремо, так як спільне сімейне життя у них не склалося, вони не розуміють один одного, мають різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки. Чоловік систематично зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння влаштовує безпричинні сварки, ображає та принижує її. Останній належної уваги сім"ї не приділяє. Вона намагалася зберегти сім"ю, однак таке позитивних наслідків не дало. Їх шлюб існує тільки формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтрересам та інтресам їх дітей. Ствердила, що за наданий їм судом строк для примирення вони з чоловіком не примирилися, будь-яких заходів для примирення, останній не вживав. Викладене ним в заяві, в якій просить надати їм додаткового строк для примирення, не відповідає дійсності. Крім того, додала, що неповнолітні діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні та вихованні, чоловік матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому бажає стягувати з нього аліменти. Також зазначила, що діти прихильні до неї, вона має постійне місце праці, стабільний дохід, взмозі створити належні умови для повноцінного утримання та виховання дітей, на відміну від їх батька, а тому бажає визначити їх місце проживання разом з нею. Просила позов задоволити та залишити їй прізвище, обране нею при укладенні шлюбу "Петенько".

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з"явився, подав до суду клопотання, згідно якого просить судове засідання провести без його участі та надати їм з дружиною додатково строк для примирення (а.с. 39-39).

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 ствердила, що на даний час малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають зі своєю матір"ю ОСОБА_1. Остання забезпечує дітей всім необхідним для їх розвитку та проживання, піклується про них. Проживання дітей разом із матір"ю відповідатиме інтересам дітей, а тому вважає визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з їх матір"ю ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 24 СК України, - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини та примиритися позивач не бажає і подальше спільне життя для неї є неможливим та суперечить її інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України,- суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Прийняті судом заходи щодо примирення сторін позитивних наслідків не дали, позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу.

Разом з тим, клопотання відповідача про надання їм з дружиною додаткового строку для примирення суд до уваги не приймає, оскільки, як ствердила в судового засіданні позивач, за наданий їм судом строк для примирення вони з чоловіком не примирилися, будь-яких заходів для примирення, останній не вживав. Викладене ним в клопотанні не відповідає дійсності.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, згідно ст. 113 СК України, - особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбе прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ст. 113 СК України, позивач має право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, обраним при укладенні шлюбу, суд вважає залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище, обране нею при укладенні шлюбу "Петенько".

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, сторони мають неповнолітніх дітей, сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №119261 від 03 липня 2003 року та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №119262 від 03 липня 2003 року (а.с. 10).

Позивач просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради №03-14/437 від 01 липня 2015 року, такий вважає за доцільне залишити проживати малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір"ю ОСОБА_1 (а.с. 41).

Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи, що на даний час малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір"ю ОСОБА_1, знаходяться на її утриманні та вихованні, орган опіки та піклування Берегівської міської ради вважає за доцільне залишити проживати дітей разом з матір"ю (а.с. 40-41), беручи до уваги вік дітей, суд приходить до висновку про задовлення позовних вимог позивача і в цій частині позову, а тому вважає визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір"ю ОСОБА_1.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір"ю ОСОБА_1, знаходяться на її утриманні та вихованні, як стверджує позивач, чоловік участі в утриманні дітей не приймає, а тому бажає стягувати з останнього аліменти в її користь на їх утримання.

Так, згідно ст. 180 СК України, - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України,- кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 СК України, - суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, те що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, суд вважає за необхідне зобов"язати відповідача до сплати аліментів в користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 243, 60 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).

Також, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 24, 105 ч. 3, 112, ч. 1 ст. 161, 180, 181 ч. 3, 182, 184 СК України, п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст. 15, 57-60, 208, 292, 294, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,-

рішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 25 червня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис №745 - розірвати.

Залишити за позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище, обране нею при укладенні шлюбу - "Петенько".

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з їх матір"ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, до сплати аліментів в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п"ятсот), 00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27 травня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 18 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_7.