Дата документу 23.10.2015
Справа № 334/4967/13-ц
Провадження № 6/334/475/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя області у складі:

головуючого судді - Ісакова Д.О.

при секретарі - Коміссар І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача в якому просило замінити Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посилаючись на те, що 17 лютого 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалене судове рішення по справі №334/4967/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. 20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» ( далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 травня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) заплату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до п. 1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконавчого судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У звязку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження у звязку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього

кредитора всі права та обовязки в зобовязанні у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження». Додатково просили прийняти до уваги, висновки Верховного суду України, викладені в постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, згідно яких, заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження його завершальна стадія. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у звязку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обовязки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умови та порядку здійснення виконавчого провадження органами та посадовими особами. Крім цього з огляду на те, що до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 24 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, на підставі договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року, тому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у справі №334/4967/13-ц, що надає право ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернення до суду із заявою про заміну стягувача.

В судове засідання заявник не зявився, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлявся належним чином. Від заявника надійшло клопотання в якій вони просили розглянути заяву про заміну стягувача за відсутністю представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Інші сторони у судове засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст.378 ЦПК України неявка в судове засідання сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши заяву про заміну стягувача матеріали, додані до заяви та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі №334/4967/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 24.05.2007р., у розмірі 14136,24 доларів США (що за курсом НБУ становить 112990,97 грн.), яка складається з: кредитної заборгованості у сумі 9895,00 доларів США (що за курсом НБУ становить 79090,74 грн.), заборгованості по процентам у сумі 4241,24 доларів США (що за курсом НБУ становить 33900,23 грн.), а також пеню за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом за період з 11.06.2012р. по 23.04.2013р. у сумі 9752,42 грн. Крім цього з відповідачів стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі 1227,43 грн. В іншій частині позову відмовлено.

13 березня 2014 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2014 року по справі №334/4967/13-ц.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2014 року залишено без змін.

12 травня 2014 року на адресу суду надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про видачу копії рішення, ухвали та виконавчих листів.

14 травня 2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя на адресу ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано: копія рішення від 17 лютого 2014 року, копія ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2014 року та 4 виконавчих листа.

20 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №17 про відступлення права вимоги у відповідності до якого було відступлено права вимоги за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 24 травня 2007 року. Відповідно до

умов зазначеного договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшли права вимоги за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1, а також всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Зі змісту заяви про заміну стягувача за рішенням суду вбачається, що заявник посилається на ст. 378 ЦПК України відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1-2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

При цьому, згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішень.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 роз'яснено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Тобто, аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

При розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд позбавлений можливості збирати докази і оцінює лише ті матеріали, які містяться в матеріалах заяви. Заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що у Ленінському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебував на виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, крім цього відсутні будь які документи які б підтверджували, що саме у Ленінському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у зв'язку з чим здійснити заміну сторони виконавчого провадження не

вбачається можливим, оскільки на час переходу прав від первісного кредитора до правонаступника виконавче провадження відкрито не було, а тому правонаступник не отримав від первісного кредитора права сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведені вимоги закону до заяви про заміну стягувача та надані заявником докази на підтвердження заявлених вимог, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.512,514 ЦК України, ст.222,268,378,293,296 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.