УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним акта про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м. Києва, ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», у якому просила: визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 17 квітня 2012 року, складений ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» з продажу квартири АДРЕСА_1; визнати незаконним акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затверджений 27 квітня 2012 року начальником Відділу ДВС Святошинського РУЮ м. Києва; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. 03 травня 2012 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалася на те, що на її ім'я за час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 придбано квартиру АДРЕСА_1, вказана квартира придбана за договором купівлі-продажу від 10 червня 2004 року за спільні кошти подружжя. З метою проведення бізнесу вона брала в борг в банківських установах грошові кошти, однак в період настання фінансової кризи вона не мала можливості виконати фінансові зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість та було відкрито ряд виконавчих проваджень з приводу примусового стягнення заборгованості. В результаті проведення виконавчих дій, державним виконавцем проведено заходи з примусового виконання рішень суду за якими було проведено опис та реалізацію квартири. Вважає, що реалізація квартири була проведена з численними порушеннями законодавства, а саме: на момент проведення уцінки вартості квартири та проведення прилюдних торгів звіт визначення ринкової вартості квартири втратив чинність, а повторна оцінка вартості квартири не проводилась; оголошення про проведення торгів публікувались з порушенням строків, визначених пунктом 3.5. Тимчасового порядку; зміст оголошень не відповідає вимогам пункту 3.6. Тимчасового порядку (відсутня інформація про дату, час та місце ознайомлення з майном); боржника не було належним чином проінформовано про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також про результати їх проведення. Також, позивач вказує на те, що на прилюдні торги виставлено майно, яке не було власністю позивача, оскільки квартира АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності позивача та третьої особи, а тому саме ОСОБА_6 є власником частини даної квартири. Враховуючи наведене та посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсними протокол від 17 квітня 2012 року про проведення прилюдних торгів по реалізації майна - квартири АДРЕСА_1, акт від 27 квітня 2012 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 03 травня 2012 року на ім'я ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що проведені прилюдні торги відбулись відповідно до норм чинного законодавства, а тому права позивача порушені не були. Вимоги позивача містять доводи щодо оскарження дій державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Апеляційний суд з такими висновками не погодився, встановив, що звіт про оцінку арештованого майна (квартири АДРЕСА_1) підписаний 29 червня 2011 року, а прилюдні торги з реалізації майна відбулись лише 17 квітня 2012 року, тобто після збігу шестимісячного строку з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності, а тому на час проведення оскаржуваних прилюдних торгів зазначений звіт про оцінку майна, яким керувався відповідач ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві та ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» при проведенні торгів, втратив свою чинність. Повторно оцінка майна державним виконавцем не проводилась.

Колегія суддів встановивши, що прилюдні торги із реалізації арештованого майна проведено за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, дійшла висновків про порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення боржника про дату, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації, що є порушенням п. 3.11 Тимчасового положення.

Встановивши наявність факту порушення встановлених законодавством правил проведення торгів з реалізації арештованого майна, визначених Тимчасовим положенням, колегія суддів прийшла до обґрунтованих висновків, що такі торги за правилами ст. ст. 203, 215 ЦК України є недійсними.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська