Справа № 2-4448/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря Чудновської О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину за заповітом, -
09.03.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993р. позивачці та її матері ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 «В» в м. Одесі. Дана квартира була зареєстрована у ОМБТІ та РОК на праві власності під №30ПР стор.182 реєстр 281 від 28.04.1994р. частка кожного складає ?.
Як зазначила позивачка 08.04.2009р. ОСОБА_2 на її імя зробила заповіт. 17.06.2009р. мати померла. Після її смерті позивачка фактично прийняла спадщину, продовжуючи мешкати у спірній квартирі та користуватися нею на праві власності, звернулася до нотконтори з питання прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, що не виділені частки.
Посилаючись на викладене, позивачка просила постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 «В» в м. Одесі.
В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила постановити рішення, яким визначити частки у спільній, сумісній власності квартири АДРЕСА_2 «В» в м. Одесі, а саме, що їй на праві власності належить 1/2 частка цієї квартири, а ОСОБА_2 1/2 частка квартири. Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 «В» в м. Одесі, яка належала ОСОБА_2, померлій 17.06.2009р. в порядку спадкування за заповітом.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином.
Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками з домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 частини квартири № №5 в будинку №20 «В» по вул. Терешкової в м. Одесі.
Згідно до листа КП «ОМБТІ та РОН» від 03.06.2010р. за вих. № 172541.70 станом на 09.06.2010р. квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
08.04.2009р. ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якому все майно, яке буде належати їй на момент смерті вона заповідала позивачці.
17.06.2009р. ОСОБА_2 померла, про що першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 402 та видане свідоцтво про смерть від 19.06.2009р.
Після її смерті відкрилася спадщина на частку ізольованої квартири № 5 в будинку № 20 в по вул. В.Терешкової в м. Одесі.
Однак, коли позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, їй було роз»яснено, що в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 з 02.07.1970р. по 17.06.2009р. та після смерті матері ОСОБА_2, продовжувала проживати в зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою №2083 від 16.11.2009р. тобто вона фактично прийняла частину спадкового майна,
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 такої заяви не робила.
Відповідно до вимог ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Таким чином, позивачка звернулася до суду з цим позовом намагаючись оформити свої спадкові права.
Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, що суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 16, 316-319, 321, 370, 372, 1217, 1222, 1233-1235, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину за заповітом - задовольнити.
Визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 кожному.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17 червня 2009 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН