Справа № 510/769/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М `Я М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.05.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бешлієвої Т.А.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 17 224 грн. 27 коп., -

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщений в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання також не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

У звязку з означеними обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази:

- копія розрахунку заборгованості за договором № ODХRFО04610763 від 28.10.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, згідно якого станом на 17.04.2014 р., загальна сума заборгованості за кредитом у нього складає 17 224,27 грн.;

- копія заяви ОСОБА_1 № ODХRFО04610763 від 28.10.2007 року на адресу позивача про надання йому кредиту;

- копія Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт);

- копія паспорту громадянина України на імя відповідача ОСОБА_1, серії КМ № 288333, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 07.02.2005 року;

- копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, серія АА № 241170 від 21.07.2009 року про реєстрацію позивача, як юридичної особи;

- копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», серія А01 № 054809 від 17.07.2009 р.;

- копія першої сторінки розділу «1. Загальні положення» статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що у звязку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк»;

- платіжне доручення про сплату судового збору.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій вказав, що відповідач ОСОБА_1 по кредитному договору № ODXRFO 04610763 від 28.10.2007 року отримав строковий споживчий кредит у розмірі 7283,22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 28.04.2010 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем норм закону і умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 залишкову суму заборгованості за кредитними зобовязаннями відповідно до укладеного договору у розмірі 17 224,27 грн., яка складається з наступного: 5898,73 грн. заборгованості за кредитом, 5,57 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 18865,39 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штрафу (фіксованої частини); 736.39 грн. штрафу (процентна складова), також просить стягнути судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп.

В позові також зазначено, що судовим наказом Ренійського районного суду Одеської області від 26.06.2009 року з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» була вже стягнута заборгованість за цим же кредитним договором у сумі 8841,81 грн. Станом на 17.04.2014 року суму заборгованості за кредитними зобовязаннями позивач первісно вказав у розмірі 24769,69 грн., за мінусом вищеозначеної суми стягнутої за наказом, залишкова заборгованість у відповідача за означеним кредитним договором по заявленим у позові вимогам склала 17 224,27 грн.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження наданими доказами.

Між сторонами виникли правовідносини з договору кредиту, що врегульовані параграфом 1,2 глави 71 ЦК України.

Судом встановлено, що 28.10.2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № ODXRFO04610763, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача строковий споживчий кредит у розмірі 7283, 22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 28.04.2010 року.( термін 30 місяців). (а.с. 5-8).

Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( « Розстрочка» ( Стандарт) та Тарифів банку.

ПАТ КБ « ПриватБанк» ознайомив ОСОБА_1 з умовами надання кредиту, останній погодився на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в Заяві позичальника (а.с. 5). Відповідачем договір у встановленому законом порядку не оскаржувався, окремі його положення недійсними не визнавались.

По умовам кредитного договору Банк надає відповідачу кредит з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 00 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 947 , 23 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка» (Стандарт) строки. Погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 18 по 22 число кожного місяця. Позичальник повинен був надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) у сумі 243, 16 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з вищеназваними Умовами.

За умовами кредитного договору, відображеними у Заяві позичальника, для виконання зобовязань Банк відкриває позичальнику рахунок 4862 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам , винагороді та іншим платежам, а позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Згідно з п.3.1.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( далі Умови) банк прийняв на себе обовязок надати відповідачу кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у Заяві.

Відповідно до п.п. 3.2.2. і 3.2.3 тих же Умов відповідач (позичальник) зобов`язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну виплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту.

Що до відповідальності сторін в п. 5.1 Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день просрочки платежу.

Відповідно до п.5.3 цих же Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

В ході розгляду означеної цивільної справи встановлено, що позивач, зі своєї сторони, зобовязання за кредитним договором виконав та надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 7283, 22 грн. на вищевказаних умовах. Відповідач же взяті, згідно кредитного договору, на себе зобовязання виконав частково, неналежним їх виконанням порушив означені зобовязання, надані в кредит кошти повністю в обумовлений термін не повернув, відсотки, винагороди, комісії тощо, також у встановлені строки не сплатив. У період з 20.11.2007 року по 04.09.2008 року ним банку була сплачена тільки сума 1390, 06 грн., тому йому була нарахована позивачем заборгованість за кредитними зобовязаннями, в тому числі пеня, передбачена п.5.1 Умов надання кредиту фізичним особам та штраф, передбачений п.5.3 тих же Умов.

Згідно проведеного ПАТ КБ « ПриватБанк» розрахунку заборгованість у відповідача за договором станом на 17.04.2014 року склала 24769,69 грн. і складається вона з наступного:

5898,73 грн. - заборгованість за кредитом;

5,57грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

18865,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8841,81 грн., яка була задоволена судовим наказом Ренійського районного суду Одеської області від 26.06.2009 року з відповідача ОСОБА_1 Різниця заборгованості становить 15 927,88 грн.

В розрахунок позивачем також включені штрафи відповідно до вищеозначеного п.5.3 Умов: 500,00 грн. штраф ( фіксована частина), 796, 39 грн. - штраф ( процентна складова). Отже, загальна сума заборгованості, яку належить стягнути з відповідача за позовом становить 17 224, 27 грн.

Порушення відповідачем взятих на себе зобовязань по договору та неналежне їх виконання також підтверджується означеним розрахунком.

Право ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагати від відповідача ОСОБА_1 суми неповернутих коштів, сплати відсотків за користування коштами та інших платежів наявне та передбачене положеннями ст.ст. 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та іншими статтями цього ж Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1056 1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання що до повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», тобто до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1045-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Що до стягнення з відповідача в розрахунку заборгованості по процентам , суд також керуючись положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України, виходить з того, що стягнення сум ( процентів) за ст.1048 ЦК України є платою ( винагородою) за користування грошовими коштами, а відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором, тому предявлення позивачем у розрахунку означеної суми також є правомірним і відповідає, як вимогам закону так і умовам укладеного договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою ( , штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст.549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( ч.2 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

А ст.624 ЦК України визначає, що якщо за порушення зобов`язань встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пред`явлення до стягнення позивачем у розрахунку вищенаведених сум пені та штрафів, на думку суду, також відповідає вимогам наведеного законодавства і умовам договору укладеного між сторонами. Розрахунок що до наявного боргу відповідача ОСОБА_1 в цілому, складений позивачем, суд визнає вірним, а пред`явлену заборгованість доведеною.

Згідно зі ст.527 Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 ст.625, яку теж можливо примінити до виниклих правовідносин, є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань, означені обставини підтверджені позивачем наданими суду вищеозначеними доказами. Звернення позивача до суду з вимогами про повернення всіх сум згідно наданого розрахунку у звязку з порушенням умов договору є наслідком неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань. За наявності представлених доказів позов підлягає задоволенню.

У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 599, 610- 614, 624, 625, 1048- 1049, 1050, 1054, 1056 1 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,212, 213, 224 - 288 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитними зобовязаннями за кредитним договором № ODХRFО04610763 від 28.10.2007 року у розмірі 17 224 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 243 грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва