У х в а л а

6 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

Карпенко С.О., Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року у справі за позовом прокурора Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області, ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна, про визнання договорів міни недійсними та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року прокурор Козелецького району Чернігівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договорів міни недійсними та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від

18 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2014 року, позов прокурора Козелецького району Чернігівської області задоволено. Визнано недійсними з моменту укладення договори міни земельних ділянок, укладені 28 січня 2012 року між: ОСОБА_5 (за довіреністю - ОСОБА_7) та ОСОБА_4 НОМЕР_1, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л.; ОСОБА_6 (за довіреністю - ОСОБА_7) та ОСОБА_4 НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки площею 1,22 га, 1,70 га, 1,64 га, 5,61 га за ОСОБА_4, яка здійснена управлінням Держкомзему у Козелецькому районі Чернігівської області у Поземельній книзі 23 лютого 2012 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області, ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Л., про визнання договорів міни недійсними та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним договору міни та приведення сторін у первинний стан;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним договору міни та визнання незаконним державного акта на право власності на земельну ділянку;

- рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсними договору міни земельних ділянок та державних актів на земельні ділянки, витребування земельної ділянки та визнання права власності;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі за позовом про визнання правочинів недійсними;

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011 року № 11 «Про практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстав п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції. Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах. Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доданої до заяви ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року, від 21 травня 2014 року, від 24 грудня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року на які посилається заявник, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки вищевказані судові рішення касаційної інстанції ухвалені у справах, де предмет спору, зміст позовних вимог не є тотожними та ухвалені у справах за різних встановлених судами фактичних обставин, тому в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом прокурора Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області, ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна, про визнання договорів міни недійсними та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: В.М. Коротун

Т.О. Писана

С.О. Карпенко

Г.В. Юровська