_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8970/15-ц
Провадження № 2/520/4094/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

25.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 15.10.2002 року та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1383. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народився 23.12.2003 року син ОСОБА_3. Також позивач зазначає, що сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй дівоче прізвище «Войнаровська», яка вона отримала при народженні. Пояснила, що подружні відносини із відповідачем припинені вже шість місяців, син проживає із нею. Зазначила, що шлюб у неї другий, укладала шлюб під прізвищем колишнього чоловіка «Тритяк», однак після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «Войнаровська».

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 15.10.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу ОСОБА_4/ Л.М. уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1383, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 336480 /а.с. 5/.

Судом досліджено свідоцтво по укладання шлюбу серії ІІ-ЖД № 434832, з якого вбачається, що ОСОБА_4 та позивач /до шлюбу Войнаровська/ 03.10.1987 року уклали шлюб, актовий запис № 11, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 066076 було розірвано 18.06.1997 року, актовий запис № 447. Після розірвання шлюбу позивачу було залишено прізвище «Тритяк».

23.12.2003 року народився ОСОБА_3, актовий запис № 96, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БП № 082744, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/.

Згідно довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 607 від 22.06.2015 року, за адресою: м. Одеса, вул. Вторая, 9, проживають та зареєстровані крім інших і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с. 10/.

Судом також досліджено копію домової книги /а.с. 11-12/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо шість місяців, спорів стосовно поділу спільного майна та виховання сина на теперішній час немає.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд враховує проаналізовані у судовому засіданні копії свідоцтва про одруження та розірвання шлюбу позивача із ОСОБА_4, у зв'язку із чим приходить до висновку, про можливість залишення позивачу ОСОБА_1 дошлюбного прізвища «Войнаровська».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу ОСОБА_4/ ОСОБА_5, зареєстрований 15.10.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1383, які від шлюбу мають одного неповнолітнього сина, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу ОСОБА_4/ ОСОБА_5, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Войнаровська.

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Дириєнко.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Васильків О. В.