АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/396/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Яценко С. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівВасиленко Л. І. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Смілянського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

25 квітня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Смілянського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування свого позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_11, 10 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції було зроблено відповідний запис за реєстровим № 661 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6, де прізвище батька було помилково записано як «ОСОБА_11» замість «ОСОБА_11».

Помилка виникла, оскільки при загальному обміні паспортів СРСР, 02 квітня 1997 року батьку було видано паспорт громадянина України, в якому його

прізвище було зазначено як «ОСОБА_11», а в подальшому всі документи правовстановлюючого характеру були видані батьку саме на прізвище «ОСОБА_11».

22 листопада 2012 року на підставі заяви дочки померлого ОСОБА_9, органом РАЦС по м. Смілі було прийнято висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану. Згідно з цим висновком було внесено зміни в актовий запис про смерть № 661 і видано нове свідоцтво серії НОМЕР_7, в якому прізвище батька було зазначено як «ОСОБА_11».

ЇЇ батько разом з ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року були власниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1. В цьому свідоцтві прізвище батька та його дружини було зазначено як «Мірошніченко».

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 7 грудня 2012 року було встановлено факт, що свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, видане на ім'я «ОСОБА_12 та ОСОБА_13» належить «ОСОБА_14 та ОСОБА_7.».

Батьку також належали грошові кошти у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку № НОМЕР_5 в сумі 21 грн. 77 коп., на депозитному рахунку № НОМЕР_3 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 35631 грн. 40 коп. та на депозитному рахунку № НОМЕР_4 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 36414 грн. 88 коп. Заповідальні розпорядження на депозитному рахунку складено на її ім'я. Однак рахунки були помилково відкриті на ім'я «ОСОБА_15І.». Факт належності цих рахунків саме її батьку підтверджується його зоповідальним розпорядженням, в якому він зазначає її як свою доньку.

Вказувала на те, що 15 лютого 2013 року звернулась до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа була заведена в неї на підставі заяви дружини померлого ОСОБА_7 Оскільки спадкова справа була заведена на прізвище «ОСОБА_11», в своїй заяві вона також зазначила прізвище «ОСОБА_11».

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2013 року відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Зазначала, що зверталась до нотаріуса із заявою, в якій просила внести зміни до спадкової справи та просила надати можливість внести відповідні виправлення до її заяви про прийняття спадщини шляхом виправлення прізвища батька на «ОСОБА_11».

Однак, листом нотаріуса ОСОБА_10 від 21 лютого 2014 року, їй було повідомлено, що помилки при заведенні спадкової справи нотаріус не зробила і ніякі зміни вона внести не може, так як дружині батька ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частинку квартири та на 1/2 частину депозитного вкладу на рахунку №958.

Вважає, що при заведені спадкової справи була зроблена помилка внаслідок неправильного зазначення прізвища батька у свідоцтві про смерть. Нотаріус зобов'язана була внести відповідні зміни у спадкову справу, оскільки змінилось прізвище померлого, а спадкодавця із прізвищем «ОСОБА_11» фактично не існувало. Тому відмова нотаріуса у внесенні цих змін є протиправною.

Просила визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та про право власності від 13 грудня 2013 року, видані ОСОБА_7 в порядку спадкування після ОСОБА_14

Визнати за нею право власності на ? грошових коштів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № НОМЕР_3 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 17815 грн. 70 коп.

Визнати за нею право власності на ? частину грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № НОМЕР_4 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 18207 грн. 44 коп.

Визнати за нею право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 3/8 частки квартири АДРЕСА_3 та на 7/8 часток 1/2 частини грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходяться на час розгляду справи на депозитних рахунках № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_12

В задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2013 року, видані ОСОБА_16 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_10 по спадковій справі 94/2012 та зареєстровані в реєстрі за № 3501 та № 3502 відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати частково рішення суду та ухвалити нове, яким визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та про право власності від 13 грудня 2013 року, видані ОСОБА_7

Визнати за нею право власності на ? частину грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № НОМЕР_3 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 17815 грн. 70 коп.

Визнати за нею право власності на ? частину грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № НОМЕР_4 відповідно до договору SAMDN3033 в сумі 18207 грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 понесені нею судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.

ОСОБА_7 також подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні її позову.

Стягнути з ОСОБА_6 на її користь понесені нею витрати за надання їй правової допомоги адвокатом по даній справі в сумі 2000 грн. згідно квитанцій, які є в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_6 відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_14

10 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції було зроблено відповідний запис за реєстровим № 661 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6(а.с.78).

Висновком відділу РАЦС по м. Сміла від 22 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_9 - дочки померлого, до вищевказаного актового запису внесено зміни відповідно до якого прізвище померлого «ОСОБА_11» змінено на «ОСОБА_11» і на підставі цього висновку 27 листопада 2012 року видано нове свідоцтво серії НОМЕР_7(а.с. 8-9).

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 14 грудня 2013 року, квартира АДРЕСА_4 в рівних частках (по 1/2) належить ОСОБА_7 та ОСОБА_14(а.с.103).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року власниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_12 та ОСОБА_13(а.с.66).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 7 грудня 2012 року було встановлено факт, що свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, видане на ім'я «ОСОБА_12 та ОСОБА_13» належить «ОСОБА_14 та ОСОБА_7.»(а.с.80).

Відповідно до листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 17 квітня 2013 року № 20.1.0.0.0/7-20130409/1811 у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я померлого ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 відкрито:

-25 березня 2011 року картковий рахунок - НОМЕР_5, залишок - 21,77 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє;

-17 жовтня 2011 року депозит, договір - SAMDN3033, рахунок -НОМЕР_3, поточна сума без нарахування відсотків станом на 17 квітня 2013 року -35631,40 грн. Заповідальне розпорядження складено на ім'я ОСОБА_6

-17 жовтня 2011 року депозит, договір - SAMDN2652, рахунок -НОМЕР_4, поточна сума без нарахування відсотків станом на 17 квітня 2013 року -36414,88 грн. Заповідальне розпорядження складено на ім'я ОСОБА_6(а.с.107).

З договорів SAMDN3033, SAMDN2652 від 17 жовтня 2011 року вбачається, що вони складені на ім'я (зазначене російською мовою) «ОСОБА_11» із посиланням на паспортні дані, а саме НОМЕР_2, виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, адреса мешкання АДРЕСА_1 що співпадає із копією паспорта померлого(а.с.79).

Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.93 р. N 3425-XII нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і проголошеної присяги, сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів.

Відповідно до гл. 7 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається громадянам за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Із копії заяви ОСОБА_7 вбачається, що вона звернулась до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_10, із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_14 11 вересня 2012 року (а.с.75).

11 вересня 2012 року нотаріусом була заведена спадкова справа № 94/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 (індекс справи № 02-14).

30 грудня 2013 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частинку квартири та на 1/2 частку грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковому рахунку № НОМЕР_5. залишок 21,77 грн., на рахунку № НОМЕР_3, поточна сума без нарахування відсотків - 35631,40 грн. та рахунку № НОМЕР_4, поточна сума без нарахування відсотків - 36414,88 грн., як на спільне сумісне майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу (а.с.121).

Статтею 1301 ЦК України визначено, що в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду(ч.2 ст. 370 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки(ст. 1261 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_7 є пережившою дружиною ОСОБА_14, то мала право на спадкування та отримання спірних свідоцтв.

15 лютого 2013 року ОСОБА_9 подала заяву до нотаріуса про відмову від належної їй частини спадкового майна після смерті ОСОБА_14 на користь ОСОБА_6, а ОСОБА_6 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14(а.с. 86,90).

21 лютого 2013 року ОСОБА_8 подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частини спадкового майна після смерті ОСОБА_14 на користь ОСОБА_6, яка посвідчена 14 лютого 2013 року секретарем Мельниківської с/Ради за р. № 2 (а.с. 94).

З листа приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 05 червня 2013 року вбачається, що нотаріус повідомляла про необхідність приведення документів у відповідність, а саме: встановити факт родинних відносин з померлим, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, так як прізвища в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження не співпадають(а.с.98).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2013 року ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом та зазначено, що в поданих ОСОБА_6 документах на підтвердження родинних зв'язків з померлим, виявилися невідповідність в прізвищі померлого, а саме: в свідоцтві про смерть значиться ОСОБА_14, а її свідоцтві про народження значиться як ОСОБА_8, паспорт матері померлого виданий на ім'я ОСОБА_8, а згідно з Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження від 22 лютого 2013 року в графі відомості про матір померлого значиться - ОСОБА_17, що не є доказами родинних відносин, (а.с.10).

Відповідно до пп. 4.1., 4.2. п.4 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 зверталась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Проте, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2013 року, вищезазначену заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду, в мотивувальній частині якої зазначено, що в судовому засіданні саме вона просила залишити заяву без розгляду.

З оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, в порушення ч.1 ст. 11 ЦПК України встановив, що ОСОБА_14 є батьком позивачки ОСОБА_6, вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_6, яка не зверталась з такою вимогою.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 р. N 24-753/0/4-13, якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Проаналізувавши матеріали справи та докази що містяться в ній, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 підтвердила факт родинних відносин між нею та ОСОБА_11, але доказів того, що вона прийняла після нього спадщину суду не надала, оскільки як спадкова справа, так і заява про прийняття спадщини складені на ім'я ОСОБА_14 Крім того, майно, що входить в склад спадщини, було у власності саме ОСОБА_14

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Враховуючи наведене, судова колегія уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до відхилення, як необґрунтована, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та вважає за необхідне ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Смілянського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання права власності на спадкове майно скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Смілянського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2000 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :