АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Жданюк Дарї Василівни,яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «ДельтаБанк», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/23993/2014
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/1125/2015
Головуючий у судіпершої інстанції: Ластовка Н.Д
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому просить солідарно стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 927898гривень 72 копійки, з яких 829960 гривень 91 копійка тіло кредиту, а 97937 гривень 81 копійка відсотки, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05 лютого 2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 37/01/08-СС, згідно якого банк надав кредит в сумі 1785175 гривень, з розрахунком 13,65 % річних за користування кредитом на строк з 05 лютого 2008 року по 05 лютого2033 року. Виконання позичальником зобов'язання забезпечувалося договором Поруки № 37/01-П/08-СС від 05 лютого 2008 року укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5, а тому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник. Також позивачем надсилалися письмові вимоги, які не виконанні відповідачами, а заборгованість так і не погашена.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині вимог до ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( п/р 373980009 в АТ «Дельта банк» МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 927 898, 72 грн. (дев'ятьсот двадцять сім тисяч вісімсот дев'яносто вісім грн. 72 коп.), з яких: - тіло кредиту 829 960, 91 грн., відсотки - 97 937, 81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( п/р 373980009 в АТ «Дельта банк» МФО 380236, ) 3654, 00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині вимог до ОСОБА_5 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача Жданюк Д.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «ДельтаБанк», подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.103,104), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05 грудня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» ) та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 37/01/08-СС, відповідно до якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 1785175 гривень на споживчі цілі з терміном остаточного погашення 05лютого 2033 року та сплатою 13,65% річних за користування кредитом. (а.с. 5-11).

31 липня 2008 року між ВАТ«Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року, за якою процентна ставка за кредитом дорівнює 19 % річних (а.с. 13).

Крім того, 06 червня 2011 року між ПАТ«Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року за якою, у зв'язку з частковим достроковим поверненням позичальником суми кредиту у розмірі 920000 гривень, сторони досягли згоди в пункті 3 частини 1 кредитного договору визначити суму щомісячного платежу в розмірі 13497 гривень (а.с. 15).

Згідно п. 3.2.4 кредитного договору у разі недотримання позичальником умов договору банк має право вимагати дострокового повернення суми виданого кредиту, сплати нарахованих процентів, за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору.Термін остаточного погашення кредиту змінюється та зазначається банком у відповідній письмовій вимозі, що надсилається до позичальника.

За п. 5.1 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на останній робочий день місяця та в термін сплати щомісячного платежу кожного календарного місяця на фактичну суму заборгованості за кредитом і за фактичний час користування кредитом, починаючи від дня видачі кредиту, та сплачується позичальником у складі щомісячного платежу, відповідно до умов договору, якщо інше не передбачено договором.

Згідно Статуту ПАТ «Дельта Банк» затвердженого 30 січня 2012 року, ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта».(а.с. 38-39)

Відповідно до ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

За нормою ст.1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

26 червня 2013 року між ПАТ«Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого, продавець надав кредити позичальникам за кредитними договорами, продавець бажає продати (відступити), а покупець бажає купити (прийняти) права вимоги за винагороду та на умовах, що визначені договором. (а.с. 31)

Право вимоги означає всі права вимоги продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договором забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

22 липня 2014 року відповідачу ОСОБА_4 було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року, яка залишена без виконання відповідачем, що не заперечується сторонами по справі (а.с. 27).

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до наданих представником позивача розрахунків станом на 20 травня 2014 року, непогашена сума заборгованості за кредитним договором № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року з боку відповідача становить 927898 гривень 72 копійки, з яких:

- 829960 гривень 91 копійка - тіло кредиту,

- 97 937 гривень 81 копійка - відсотки.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості з відповідача ОСОБА_4, оскільки відповідач ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, що 05 грудня 2008 року між ВАТ«Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір Поруки № 37/01-П/08-СС, за умовами якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним договором № 37/01/08-СС від 05.02.2008 року, укладеним між банком та позичальником. (а.с. 16-18)

За п. 3.1 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до договору поруки, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність.Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплати процентів.

Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, пені.

Згідно з ч. 3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як роз'яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_405 жовтня 2013 року було здійсненоостанній платіж за кредитним договором, а починаючи з 05 листопада 2013 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість за кредитним договором № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

22 липня 2014 року позивачем направлено ОСОБА_5 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 37/01/08-СС від 05 лютого 2008 року, яка виникла як до солідарного боржника по кредитним зобов'язаннях відповідача ОСОБА_4 (а.с. 28)

Про порушення свого права, позивач дізнався 05 листопада 2013 року, а саме з часу порушення позичальником ОСОБА_4 кредитного зобов'язання, що не заперечувалося сторонами по справі, а тому в силу ст.559 Цивільного кодексу України, у позивача виникло право пред'явлення вимоги до поручителя - ОСОБА_5 щодо повернення кредиту, починаючи з 05 листопада 2013 року та протягом шести місяців, при цьому з позовом до суду, в якому містяться вимоги до поручителя - ОСОБА_5, позивач звернувся 08 вересня 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5, оскільки строк позовної давності для пред'явлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 сплинув.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанціїписьмовихдоказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Жданюк Дарї Василівни,яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного Акціонерного Товариства «ДельтаБанк», - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: