Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1890/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

23.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Сукач Т.О., Кривохижі В.І.

при секретарі - Напрюшкікій О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про розірвання договору дарування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2015 року і

В С Т А Н О В И ЛА :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила розірвати договір дарування ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 Кіровоградської області, укладеного 25 квітня 2014 року між нею та відповідачкою та посвідченого приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу і зареєстрованого за №330.

Зазначала, що 25.04.2014 року уклала договір дарування з ОСОБА_3 за яким подарувала належну їй ? частину будинку АДРЕСА_1

Тексту договору не читала та вважала, що він передбачає обов'язки обдарованої забезпечувати її доглядом, харчуванням, утриманням житлового будинку та прибудинкової території в належному стані до її смерті.

Перші три місяці відповідачка виконувала такі обов'язки, але згодом припинила забезпечувати її харчуванням і доглядом та почала виганяти її з будинку.

Вважає, що договір дарування укладений з метою приховання дійсного правочину про довічне утримання, а тому є удаваним правочином та підлягає розірванню.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування та порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник адвокат Логвінов О.В. підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому ст.76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2014 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М. посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 Кіровоградської області ОСОБА_3 (а.с.60,61).

Підписавши договір дарування позивачка підтвердила, що вона обізнана про безоплатність цього правочину, а тому немає права вимагати від обдарованого вчинення на її користь будь-яких дій майнового або немайнового характеру (пункт 1.1 договору).

Виходячи зі змісту договору ОСОБА_2 виразила своє волевиявлення на безоплатну передачу належної їй частини будинку у власність ОСОБА_3, позивачка мала намір на укладення саме договору дарування, а не іншого правочину.

Сам текст договору викладено чітко, однозначно, без можливості двоякого розуміння його змісту.

Статтею 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Розірвання договору дарування на вимогу дарувальника визначено статтею 727 ЦК України.

Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі підставою для розірвання договору позивачка вказує на те, що вказаний договір дарування укладений з метою приховати дійсний правочин про довічне утримання, а тому він є удаваним правочином.

Однак, з такими доводами позивачки погодитися не можна, так як чинним законодавством не передбачено розірвання договору дарування з підстав його удаваності.

Правові відносини щодо розірвання договору дарування та визнання його удаваним врегульовані різними нормами права.

Розірвання договору та визнання договору удаваним мають зовсім різні юридичні наслідки і зазначені позовні вимоги є взаємовиключними.

Жодної підстави для розірвання договору дарування визначеною ст.727 ЦК України позивачкою не наведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: