Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1318/15-ц
Провадження № 2/483/486/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Медюка С.О.,

при секретарі Даниловій А.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, та його представника адвоката ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Очакові Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих злочином,-

ВСТАНОВИВ :

В липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 Мотивуючи свій позов, позивач зазначив, що вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисному нанесенні йому тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з цим, йому тривалий час довелося за власний кошт проходити лікування в медичних закладах Миколаївської області, в результаті чого він витратив на придбання ліків та лікування кошти в сумі 3073,60 грн. Під час лікування, він знаходився у лікувальному закладі, а тому, як приватний підприємець був позбавлений можливості виконувати роботу з надання послуг з поховання населенню та отримувати дохід. В результаті того, що він не міг працювати він втратив дохід в сумі 11000 грн. Крім цього, внаслідок вищезгаданих протиправних дій, йому була спричинена також моральна шкода наявність якої обґрунтовує перенесенням протягом тривалого часу фізичного болю від нанесеної відповідачем травми, який відчуває і сьогодні; душевними стражданнями, що пережив у зв'язку з самим фактом нанесення йому тілесних ушкоджень, які могли призвести до тяжких наслідків для нього та його здоров'я; душевними стражданнями, пов'язаними з тим, що він не міг тривалий час за собою доглядати, оскільки був у безпорадному стані та втрачав свідомість. Він втратив стосунки з близькими йому людьми та втратив на період лікування роботу. В нього порушились соціальні зв'язки з населенням м.Очакова. Зазнала шкоди його ділова репутація, в результаті якої він втратив прибутки, отримує збитки, до нього менше звертається населення для надання їм послуг, та не може організувати своє повсякденне життя, яке було у нього до нанесення йому шкоди. Моральну шкоду оцінив у розмірі 10000 грн. Посилаючись на викладені обставини просив стягнути з відповідача 15173,60 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з підстав зазначених в запереченнях..

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вказаного вироку вбачається, що 15 липня 2014 року, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_2, перебуваючи неподалік від буд. №100 по вул.Цокуренко в м.Очакові Миколаївської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_4, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 один удар долонею правої руки в обличчя, від якого той впав на асфальт, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, посттравматичного садна жувальної області праворуч, посттравматичного артриту ВНЧС праворуч забиття та саден мяких тканин обличчя праворуч, саден правого ліктьового суглобу, крововиливів та саден правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і спричинили короткочасний розлад здоровя.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала.

За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження та не заперечувалось відповідачем те, що від неправомірних дій останнього, позивачеві було завдано матеріальну шкоду.

Вирішуючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Як вбачається з копії листка непрацездатності від 25 липня 2014 року АВЦ №531757 виданого Очаківською центральною районною лікарнею (далі Очаківська ЦРЛ) ОСОБА_4, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 15 липня 2014 року по 25 липня 2014 року.

За період лікування Очаківською ЦРЛ на лікування ОСОБА_4 було витрачено 2652,80 грн., які були стягнуті з відповідача за вказаним вище вироком від 30 вересня 2014 року, що підтверджується копією листа Очаківської ЦРЛ від 12 серпня 2014 року №431/02-04 та копією постанови головного державного виконавця про закриття виконавчого провадження від 07 серпня 2015 року.

З листа Очаківської ЦРЛ від 12 серпня 2014 року №431/02-04 вбачається, що медикаменти купував позивач ОСОБА_4

З наданих копій чеків на придбання лікарських препаратів вбачається, що позивачем було витрачено кошти на загальну суму 2561,22 грн.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ним було витрачено 350 грн. на придбання ПММ для поїздок до Миколаєва оскільки, такі витрати належними та допустимими доказами не підтверджені, як і не підтверджено необхідність таких поїздок.

Крім цього, суд не приймає до уваги та оцінює критично твердження позивача про понесені витрати на придбання продуктів харчування на загальну суму 1100 грн. з розрахунку 11 діб х 100 грн. оскільки, в судовому засіданні не доведено та належними і допустимими доказами не підтверджено, що придбання продуктів харчування викликане протиправною поведінкою відповідача.

Також, суд не приймає до уваги твердження позивача з приводу того, що від перебування на лікарняному, ним втрачено прибуток від підприємницької діяльності в сумі 11000 грн. з розрахунку 11х1000 грн. виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 16 липня 2004 року ОСОБА_3 ВОО №497007 та копії свідоцтва платника єдиного податку від 31 травня 2012 року ОСОБА_3 А №136970, позивач є приватним підприємцем та займається організацією поховань та наданням повязаних з ними послуг.

Однак, в судовому засіданні не було встановлено та належними і допустимими доказами не підтверджено, що в період перебування на лікарняному з 15 липня 2014 року по 25 липня 2014 року, позивач мав обєктивну можливість отримати прибутки в сумі 11000 грн., але не отримав їх, а тому, суд приходить до переконання, що таке твердження позивача є безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість витрат на придбання ліків та препаратів в сумі 2561,22 грн.

Вирішуючи питання з приводу стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 23 ЦК України передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

На підставі частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує фізичні і душевні страждання, яких зазнав позивач у звязку з нанесенням йому тілесних ушкоджень, а тому суд вважає за доцільне позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково в розмірі 1000 грн., що буде відповідати принципам розумності, обєктивності та справедливості.

У порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 255,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином 2561 (дві тисячі пятсот шістдесят одна) грн. 22 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 76 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий