Справа № 699/858/15-ц
Номер провадження 2/699/481/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківський район електричних мереж про стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_3 предявив у суд даний позов і просить: стягнути з відповідача середній заробіток в сумі 5 195,74 грн. за час затримки повного розрахунку при звільненні з 06.08.2015 року по 11.09.2015 року та стягнути моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. посилаючись на те, що при в день звільнення з роботи підприємство не провело з ним всі належні виплати, а тому своїми діями завдало моральної шкоди на суму 5000,00 грн..

У суді представник позивача ОСОБА_1 вимоги підтримала і надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_4 вимоги позивача не визнав повністю посилаючись на те, що трудове законодавство не порушувалося. Питання строків виплат було погоджено усно з самим позивачем. Крім того, частину виплат можливо було виплати позивачу лише в кінці місяця звільнення, а він звільнився на початку місяця. Це обумовлено прийняттям відповідних наказів стосовно компенсації за електроенергію, індексацію заробітної плати та преміювання. А тому, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_5 (бухгалтер підприємства по зарплаті) підтвердила пояснення представника відповідача про усну домовленість з позивачем стосовно проведення термінів всіх належних позивачу виплат при звільненні, що він погодився отримати належні суми разом з іншими працівниками підприємства. Накази стосовно компенсації за електроенергію, індексацію заробітної плати та преміювання видає керівник РЕМ.

Свідок ОСОБА_6 (бухгалтер підприємства) підтвердила пояснення позивача і показання свідка про усну домовленість з позивачем стосовно проведення термінів всіх належних йому виплат при звільненні.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У суді встановлено, що відповідно до записів трудової книжки, позивач наказом № 21-к від 14 жовтня 2002 року прийнятий на посаду ел. монтером з експлуатації розподільних мереж ІІІ групи ВАТ «Черкасиобленерго». Наказом № 42/1 від 01 червня 2006 року переведений електромонтером з експлуатації розподільних мереж ІІІ групи. 17 серпня 2001 року наказом № 327 Відкрите акціонерне товариство «Черкасиобленерго» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго». 06 серпня 2015 року позивач звільнений наказом № 19-п по п.1 ст.36 КЗпП за угодою сторін.

В день звільнення на рахунок позивача зараховано 920,17 грн..

21 серпня 2015 року йому зараховано на рахунок 1000,00 грн.: компенсація за невикористану відпустку, за шкідливі умови праці та за вислугу років.

Остаточний розрахунок проведений з позивачем 11 вересня 2015 року в сумі 535,19 грн.: компенсація робітнику за використану ним в побуті електроенергію за 6 днів місяця,індексація заробітної плати за 6 днів та премія за 6 днів роботи.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Тобто, усна домовленість з позивачем стосовно проведення термінів всіх належних позивачу виплат при звільненні, на яку посилаються свідки судом братися до уваги не може, а письмова заява позивача відсутня.

Згідно ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середня заробітна плата позивача становила 4101,97 грн. на місяць (заробітна плата за червень місяць 2015 року становила - 4227,58 грн., за липень місяць 2015 року 3976,36 грн.). Згідно доданого розрахунку позивачем до позовної заяви середньоденна заробітна плата позивача становить 4101,97 грн. : 30 днів = 136,73 грн., (відповідно постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком).

Сума середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку становить 136,73 грн. ? 37 днів. = 5059,01 грн.. Тобто, час затримки складає 37, а не 38 днів і 5 195,74 грн..

П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно ч.1 ст.233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Після отримання позивачем остаточного розрахунку 11 вересня 2015 року, він 14 вересня 2015 року звернувся до відповідача із листом-вимогою про виплату йому середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку з ним. Корсунь-Шевченківський РЕМ повідомив його, що в звязку з необхідністю проведення ретельної перевірки фактів, викладених у листі вимозі, відповідь на його звернення буде направлено в межах строків, передбачених Законом України «Про звернення громадян».

Таким чином, враховуючи те, що позивач надав суду докази на підставі яких суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги в частині стягнення середнього заробітку, які мають значення для вирішення справи, то його позов в цій частині підлягає до часткового задоволення в сумі 5059,01 грн..

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача моральної шкоду у розмірі 5000,00 грн., яка полягає у тому, що не проведення з позивачем в день звільнення остаточного розрахунку призвело до того, що він не зміг вчасно погасити використаний ним кредитний ліміт, так як при відкритті рахунку для отримання заробітної плати в ПАТ «Державний ощадний банк України», йому було запропоновано відкриття кредитного ліміту на заробітну картку. Не маючи інформації, яку суму коштів заборгував відповідач, позивач не міг знати яку суму коштів йому необхідно внести на рахунок. В наслідок чого, позивачу неодноразово телефонували з банку та нагадували, що він являється їхнім боржником. Позивач не міг достатньо приділяти уваги свої сімї та утримувати її, чим було завдано йому моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і це вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Окрім того, позивач стверджує, що відповідач порушує його право на отримання довідки про нараховану та виплачену заробітну плату, чим завдає йому окремих зусиль на захист своїх трудових прав та інтересів.

Згідно ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Однак, позивачем не доведено завдання відповідачем моральної шкоди, а тому в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди належить відмовити.

Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має.

При частковому задоволенні позову суд стягує з відповідача у доход держави судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 487,20 грн. від сплати яких позивач звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд

вирішив :

Задовольнити позов частково.

Стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківського РЕМ, 19400 м. Корсунь-Шевченківський Черкаська область вул. Чапаєва, 80 р/р 5559 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк» м. Черкаси МФО 354507 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 30 серпня 1995 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) середній заробіток в сумі 5059,01 грн. за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 06 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року.

Стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківського РЕМ, 19400 м. Корсунь-Шевченківський Черкаська область вул. Чапаєва, 80 р/р 5559 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк» м. Черкаси МФО 354507 (інші відомості про особу суду невідомі) у доход держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн. (одержувач УДКСУ у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, код одержувача 36777264, банк одержувача ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, рахунок 0239, код ЄДРПОУ суду 02887711, код класифікації доходів бюджету 22030001 - судовий збір п.1.1).

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 30 жовтня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7sp; А.