справа № 489/3167/14-ц
номер провадження 2/489/21/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
за участю:
позивача ОСОБА_1
представник позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою
встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з ідеальних часток співвласників.
Позивач вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 20.05.1994, успадкувала 9/20 часток домоволодіння. Відповідачу ОСОБА_5 належить 11/20 часток.
У подальшому, через здійснені добудови, частки співвласників у праві власності на домоволодіння були змінені. Реальний поділ домоволодіння не здійснювався.
Земельна ділянка відведена у користування на підставі рішень Миколаївської міської ради від 01.12.1953, 07.11.1955 та 17.03.1981.
Так як між сторонами не досягнуто домовленості щодо порядку користування земельною ділянкою, позивач звернулася до суду.
Ухвалою суду від 30.05.2014 за клопотанням позивача у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, а 27.02.2015 за клопотанням відповідача ОСОБА_5 додаткову судову земельно-технічну експертизу.
Після проведення додаткової експертизи встановлено, що на підставі біржового договору купівлі-продажу від 04.05.1998, ОСОБА_5 продав частину своєї частки ОСОБА_3 , частка якої в домоволодінні станом на 28.12.2012 складала 27/100, про що раніше суд не повідомляв.
Ухвалою суду від 06.10.2015 ОСОБА_3 залучено до участі у справі в якості співвідповідача.
У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити шляхом виділення в користування земельної ділянки за додатковим варіантом судової земельно-технічної експертизи. Іншу площу земельної ділянки залишити в користування відповідачів.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник проти вимог позивача не заперечували.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Правовими підставами визначення порядку користування земельною ділянкою є приписи статті 120 ЗК України та частини першої статті 377 ЦК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.
У спільному користуванні сторін суд може залишити лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.
За змістом роз`яснень, наведених у пункті 21 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішені судом спору про визначення порядку користування земельною ділянкою слід виходити з розміру часток співвласників у праві спільної власності на будинок, на час перетворення спільної сумісної власності у спільну часткову або на час виникнення останньої.
Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 20.05.1994, ОСОБА_1 є власником 9/20 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.1997 набув право власності на 11/20 частин домоволодіння.
У подальшому, на підставі біржового договору купівлі-продажу № 8668 від 04.05.1998 ОСОБА_5 продав частину своєї частки ОСОБА_3 , яка зареєструвала договір в МБТІ.
Листом Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 25.12.2014 підтверджується, що станом на 28.12.2012 співвласниками домоволодіння були ОСОБА_3 27/100, ОСОБА_1 9/20 та ОСОБА_5 7/25.
Відповідно архівного витягу Державного архіву Миколаївської області, рішенням №1260 виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів від 01.12.1953 залишено в тимчасове користування землекористувачів земельну ділянку площею 1406 кв. м, по АДРЕСА_2 .
Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів від 17.03.1981 №264 залишено в тимчасовому користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельні ділянки площею 135 кв. м., по АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 02.04.2014 №15-878 пропонується присвоїти поштову адресу АДРЕСА_1 , що була АДРЕСА_2 .
Із змісту позову видно, що через відсутність домовленості між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 виник спір щодо користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння.
З пояснень відповідача ОСОБА_3 встановлено, що вона немає претензій до позивача, а з відповідачем ОСОБА_5 в неї неприязні стосунки та відсутність домовленості як про користування земельною ділянкою, так і частиною домоволодіння, що знаходиться в їхньому користуванні.
На неприязні відносини з ОСОБА_3 вказував і ОСОБА_5 будучи присутнім в судовому засіданні 06.10.2015. До цього часу, ОСОБА_5 про відчуження частки ОСОБА_3 ні позивачу, ні суду не повідомляв, а надані сторонами документи не містили відомостей про третього співвласника.
У ході розгляду справи, за клопотанням позивача була призначена земельно-технічна експертиза, але через не погодження з нею відповідача за його клопотанням призначено додаткову експертизу, проведення якої здійснено експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області Албушиком О.Л.
Згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 29.05.2015 № 37 загальна площа земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в користуванні сторін складає 919 кв.м (надлишок над нормованою площею 910 кв.м складає 9 кв.м, які утворилися через відхилення меж між сусідніми земельними ділянками).
Висновком експерт склав один варіант порядку користування земельною ділянкою за побажанням сторін та який максимально відповідає їхнім ідеальним часткам в домоволодінні.
Так, згідно висновку експерта запропоновано відокремити в користування (володіння):
- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 409,5 кв.м, з них під будівлями та спорудами 143,5 кв.м, під городом та двором 266 кв.м, у спільному користуванні 19,3 кв.м.;
- ОСОБА_5 земельну ділянку площею 500,5 кв.м, з них під будівлями та спорудами 64,6 кв.м, під городом та двором 435,9 кв.м, у спільному користуванні 19,3 кв.м.
Межа розподілу між земельними ділянками співвласників з розмірами графічно відображена на схематичному додатку Схемі розподілу та порядку користування земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_1 (Додаток 1). Відповідно до додатку частина земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1 зазначена червоним кольором, а частина, що залишається ОСОБА_5 зеленим кольором. Жовтим кольором зазначена частина дворової території, що пропонується залишити у спільному користуванні співвласників.
Експертом запропоновано демонтаж сараїв літ. «Л» та «С», що належать ОСОБА_1 . Добудову паркану та встановлення воріт.
Із варіантом додаткової експертизи усі сторони були ознайомленні та зауважень до нього, на якому фактично наполягав ОСОБА_5 , не мають.
З пояснень сторін встановлено, що сарай літ. «Л» ОСОБА_1 вже снесено, а сарай літ. «С», знаходиться на земельній ділянці, що виділяється їй в користування та відображений в її технічному паспорті, не порушує прав інших співвласників.
Добудову та монтаж воріт, демонтаж яких як вказала позивач здійснив ОСОБА_5 , слід покласти на останнього.
Так як наведений варіант порядку користування земельною ділянкою в частині, що підлягає виділенню позивачу не порушує прав інших співвласників та узгоджений з ними, суд приходить до висновку про задоволення вимог відповідно до додаткового варіанту експертиз.
Встановлення порядку користування земельною ділянкою між відповідачами виходить за межі заявлених позивачем вимог та є неможливим до вирішенням між ними спору щодо користування частиною домоволодіння, яку вони займають.
Пропозицію експерта про укладення сервітуту на земельну ділянку, яка залишається в спільному користуванні, суд відхиляє, оскільки за змістом статей 98, 99 ЗК України, статей 401 - 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений між особою, яка є власником або користувачем сусідньої земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної земельної ділянки, та власником (володільцем) земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут. У даному випадку, жоден із співвласників домоволодіння не є власником земельної ділянки. Крім того, для встановлення сервітуту вимагаються і інші умови і складові, передбачені статтями 98 100 ЗК України, які в даному випадку відсутні.
Так як спір щодо порядку користування земельною ділянкою виник через дії відповідача ОСОБА_5 , понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. на підставі статті 88 ЦПК України слід покласти саме на цього відповідача
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту запропонованого Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Миколаївській області у висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 29.05.2015 № 37, а саме:
- виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 409,5 кв.м, з якої під будівлями та спорудами 143,5 кв.м, під городом та двором 266 кв.м (на наочному викладенні розробленого варіанту позначена червоним кольором) та 19,3 кв.м спільного користування (на наочному викладенні розробленого варіанту позначена жовтим кольором).
Іншу площу земельної ділянки 505,5 кв.м., з якої 19,3 кв.м площі спільного користування усіх співвласників домоволодіння (на наочному викладенні розробленого варіанту позначена жовтим кольором), залишити в користування відповідачів.
Покласти на відповідача ОСОБА_5 обов`язок з добудови паркану та встановлення воріт.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.) судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст рішення
підписано 02.11.2015.