АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 678/193/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1801/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справа

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: П'єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представників Летичівської районної ради - Довгалюка В.О. та Коберник О.В.,

представників комунального підприємства

Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області - Змієвського О.А.

та Мариняка М.В.,

представників Летичівської районної державної адміністрації - Матлаєвої І.Д. та Тимошука О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1801/15 за апеляційними скаргами Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, Летичівської районної ради Хмельницької області та Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Летичівської районної ради Хмельницької області, треті особи - Комунальне підприємство Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, Летичівська районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання незаконним та скасування рішення та за позовом ОСОБА_1 до Летичівської районної ради Хмельницької області, Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, третя особа - Летичівська районна державна адміністрація Хмельницької області, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Летичівської районної ради Хмельницької області, треті особи - Комунальне підприємство Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, Летичівська районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання незаконним та скасування рішення Летичівської районної ради від 07.05.2014 року "Про звіт редактора "Летичівської газети" в частині визнання роботи редактора ОСОБА_1 незадовільною, визнання незаконним та скасування спільного розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області та Летичівської районної ради Хмельницької області від 16 травня 2014 року № 182/35/2014-рс, № 35/182/2014-рс-к "Про застосування дисциплінарної відповідальності до ОСОБА_1.", посилаючись на їх незаконність та безпідставність.

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Летичівської районної ради Хмельницької області, Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, третя особа - Летичівська районна державна адміністрація Хмельницької області, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що згідно з наказом заступника редактора КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області № 14 від 22.07.2014 року її звільнено з посади редактора газети відповідно до рішення Летичівської районної ради від 26.06.2014 року № 6-32/2014 та п. 3 ст. 40 КЗпП України. На думку позивача, таке звільнення є незаконним, оскільки її було звільнено під час перебування у відпустці та в період санаторного лікування. Такі дії відповідачів призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, погіршення стану здоров'я. Моральну шкоду позивач оцінює в 20000 грн. Враховуючи наведене, позивач просила визнати незаконним та скасувати:

- рішення Летичівської районної ради від 26.06.2014 № 6-32/2014;

- наказ № 14 КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області "Про звільнення з роботи ОСОБА_1." від 22.07.2014 року;

- поновити на роботі на посаді редактора "Летичівської газети";

- стягнути з Летичівської районної ради та КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2014 року по день поновлення на роботі та 20000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року справи об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 3 серпня 2015 року прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області в частині її позовних вимог про визнання незаконним та скасування спільного розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області та Летичівської районної ради Хмельницької області від 16 травня 2014 року № 182/35/2014-рс, № 35/182/2014-рс-к "Про застосування дисциплінарної відповідальності до ОСОБА_1." і закрито провадження у справі в цій частині.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення № 6-32/2014 Летичівської районної ради Хмельницької області "Про звільнення ОСОБА_1 з посади редактора "Летичівської газети" від 26.06.2014 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 14 КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області "Про звільнення з роботи ОСОБА_1." від 22.07.2014 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді редактора Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області.

Стягнуто з Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2014 року по 03.08.2015 року в сумі 49530 грн. без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з Летичівської районної ради Хмельницької області та Комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь ОСОБА_1 по 1000 грн. моральної шкоди з кожного.

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення № 8-30/2014 Летичівської районної ради Хмельницької області "Про звіт редактора "Летичівської газети" від 07.05.2014 року в частині визнання роботи редактора "Летичівської газети" ОСОБА_1 незадовільною.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Летичівської районної ради Хмельницької області в дохід держави 365 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнуто з КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області в дохід держави 860 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі Летичівська районна рада вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року, комунальне підприємство Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області просить скасувати його і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Летичівська районна державна адміністрація, яка також подала апеляційну скаргу на рішення суду, вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, Летичівської районної ради Хмельницької області та Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат - зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Встановлено, що згідно з рішенням Летичівської районної ради № 8-30/2014 від 07.05.2014 року "Про звіт редактора "Летичівської газети" (т.1, а.с.5), роботу редактора "Летичівської газети" ОСОБА_1 визнано незадовільною. Доручено голові районної ради створити балансову комісію районної ради щодо контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємств та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ Летичівського району. Балансовій комісії районної ради провести вивчення фінансово-господарської діяльності комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакції "Летичівська газета". Про результати перевірки проінформувати на черговій сесії районної ради.

Відповідно до спільного розпорядження Летичівської районної ради та Летичівської районної державної адміністрації № 182/35/2014-рс від 16 травня 2014 року (т.1, а.с.6), позивачу - редактору комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання обов'язків, передбачених контрактом з редактором "Редакції "Летичівської газети" від 10.02.2013 року № 1. Встановлено строк для усунення допущених порушень зазначених у довідці від 22.04.2014 року до 01.06.2014 року.

Підставами для оголошення догани стали: довідка тимчасової комісії від 22.04.2014 року тимчасової комісії Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради по вивченню та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакції "Летичівської газети" за період 2011 - 2013 років та акт про відмову надати письмові пояснення від 15.05.2014 року (т. 1, а.с.7-14,47).

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_1 15.05.2014 року подала письмові пояснення з приводу виявлених комісією порушень (т.1, а.с.70).

Крім цього, неналежне виконання редактором покладених на нього обов`язків, виявлене комісією, підтверджується п.п. 2.1-2.5.4 Контракту з редактором "Летичівської газети" № 1 від 10.01.2013 року (т.1, а.с.19-21), який відповідно до ст. 39-1 КЗпП України, є продовженим та п.п.3.1-3.6, 5.1-5.4 Статуту КП Летичівської районної ради "Редакції "Летичівської газети" (т.1, а.с.14-18).

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти порушень, які були допущені редактором ОСОБА_1, і про які зазначено в довідці від 22.04.2014 року, а тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача правомірно та у передбачені законом строки.

Згідно з довідкою тимчасової комісії від 04.06.2014 року (т.2, а.с.143,144), було проведено перевірку по усуненню зауважень, виявлених у ході вивчення та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту КП Летичівської районної ради "Редакції "Летичівської газети" за період 2011-2013 років. Встановлено, що КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети", в особі редактора ОСОБА_1 продовжується ігнорування вимог Статуту та контракту. У встановлений спільним розпорядженням від 16.05.2014 року строк - до 01.06.2014 року, виявлені порушення не усунуто.

Також, 04.06.2014 року, членами тимчасової комісії було складено акт про встановлення порушення (т.2, а.с.142), а саме: 04.06.2014 року в кабінеті редактора в присутності членів комісії редактором ОСОБА_1 здійснювався запис наказів з основної діяльності редакції за період з 01.01.2014 року по 04.06.2014 року в книзі обліку наказів.

Копії вказаних документів 18.06.2014 року було надіслано для ознайомлення редактору ОСОБА_1 (т.1, а.с.96).

Крім цього, членами тимчасової комісії було складено акт від 23.06.2014 року (т.2, а.с.64), згідно з яким була відсутність можливості скористатися печаткою "Редакція "Летичівської газети", оскільки редактор ОСОБА_1 вибувши у щорічну відпустку з 19.05.2014 року не передала її ОСОБА_9

Відповідно до наказу заступника редактора КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" № 14 від 22.07.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади редактора КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" 22.07.2014 року, відповідно до рішення Летичівської районної ради № 6-32/2014 від 26.06.2014 року та п. 3 ст. 40 КЗпП України (т.2, а.с.10).

Підставами для звільнення з роботи стали: рішення Летичівської районної ради № 6-32/2014 від 26.06.2014 року та лист погодження Летичівської райдержадміністрації № 42/04-06-1823/2014 від 21.07.2014 року.

Згідно з рішенням Летичівської районної ради № 6-32/2014 від 26.06.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади редактора КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети". Днем звільнення вважати перший робочий день виходу з відпустки (т.2, а.с.9).

Згідно з листом погодженням Летичівської районної державної адміністрації № 42/04-06-1823/2014 від 21.07.2014 року Летичівська районна державна адміністрація погоджує звільнення редактора комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" ОСОБА_1 (т.2, а.с.69).

Згідно з протоколом № 4 засідання профорганізатора первинної профспілкової організації редакції "Летичівської газети" від 30.09.2014 року дано згоду на звільнення члена профспілки ОСОБА_1 з посади редактора "Летичівської газети" (т.2, а.с.105,106).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з подальшими змінами) встановлено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 с. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що до позивача за одне і те саме порушення застосовано два різних вида дисциплінарного стягнення, є помилковим, однак це не вплинуло на правильність прийнятого рішення, оскільки наведені в актах від 04.06.2014 року та від 23.06.2014 року порушення не є тими порушеннями, які можуть бути підставою для звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Крім цього, колегія суддів критично ставиться до наведених у вказаних актах порушень, оскільки відповідно до повноважень передбачених контрактом, Статутом "Редакції "Летичівської газети" та Положенням про службові обов`язки працівників "Летичівської газети", редактор ОСОБА_1 має право видавати накази та вести книгу наказів. Що стосується відсутності можливості скористатись печаткою редакції членами комісії, то 23.06.2014 року редактор ОСОБА_1 була на роботі і вказане питання необхідно було вирішувати з нею.

Також, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що співзасновникам доцільно було б надати редактору більший термін для усунення недоліків вказаних в довідці від 22.04.2014 року, а питання про усунення виявлених порушень мало б відбуватись за присутності редактора на робочому місці після виходу з відпустки.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що при прийнятті рішення від 26.06.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади редактора газети, районною радою не дотримано порядку застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення, що передбачений ст. 149 КЗпП України, оскільки від ОСОБА_1 не були відібрані письмові пояснення.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що у відповідачів - Летичівської районної ради та комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області були відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки в даному випадку відсутня кваліфікуюча ознака - систематичність невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача про поновлення її на роботі.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Згідно з п. 17 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 80 КЗпП України, щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку.

Встановлено, що згідно з наказом редактора № 7 від 16.05.2014 року ОСОБА_1 за погодженням з головою районної ради та головою районної державної адміністрації пішла у чергову відпустку з 19.05.2014 року, поклавши обов'язки редактора на ОСОБА_9 (т.2, а.с.66).

Згідно з наказом редактора № 8 від 19.05.2014 року ОСОБА_1 відкликала себе з відпустки не розпочавши її, у зв'язку з виробничою необхідністю.

Про вказане повідомила голову районної ради усно. Відпустку переносить на пізніший термін (т.2, а.с.67),.

Крім цього, відповідно до листків непрацездатності серії АВХ № 315774 та серії АВХ № 315903 встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 04.06.2014 року по 18.06.2014 року, стати до роботи 19.06.2014 року; та в період з 24.06.2014 року по 04.07.2014 року, стати до роботи 05.07.2014 року (т.2, а.с.14,15).

Згідно з наказом редактора № 10 від 19.06.2014 року ОСОБА_1 відбула на санаторне лікування після стаціонарного лікування, користуючись перенесеною відпусткою (т.3, а.с.150).

Відповідно до санаторної книжки по путівці №ФСС-1225, заяви на видачу путівки, довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, зворотнього талону путівки № ФСС-1225, ОСОБА_1 перебувала на санаторному лікуванні у санаторії "Медобори" з 08.07.2014 року по 28.07.2014 року (т.2, а.с.16; т. 3, а.с.70,71).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що районною радою при прийнятті рішення від 26.06.2014 року (ОСОБА_1 перебула на лікарняному), так і редакцією газети при видачі наказу від 22.07.2014 року (ОСОБА_1 перебувала у відпустці), не було дотримано вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України, а тому з цих підстав ОСОБА_1 також повинна бути поновлена на роботі.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки звільнення з роботи відбулося з порушенням закону і тому є підстави для поновлення її на роботі. Вказаними неправомірними діями відповідачів: Летичівською районною радою та комунальним підприємством Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області позивачу було завдано моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів в розмірі по 1000 грн. з кожного.

Доводи апеляційних скарг не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а тому підстав для їх задоволення немає.

В цій частині рішення судом вірно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону, а тому в цій частині відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат підлягає зміні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення з комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходив з того, що середньомісячний заробіток позивача становить 3905 грн. 24 коп., середньоденний заробіток становить 191 грн. 50 коп., період, за який необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 260 днів, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 49530 грн. 60 коп., сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача - КП Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь держави визначена як 860 грн. 70 коп.

Колегія суддів із вказаними висновками погодитись не може, оскільки вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із вимогами закону, а тому підлягають зміні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою № 52 від 07.10.2015 року, виданою комунальним підприємством Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, заробітна плата ОСОБА_1 в березні 2014 року становила 3999 грн. 60 коп., в квітні 2014 року - 4999 грн. 60 коп. Кількість робочих днів в березні 2014 року становила 20 робочих днів, в квітні 2014 року - 21 робочий день (3999,60 грн. + 4999,6 грн. = 8999 грн. 20 коп.: 41 робочий день = 219 грн. 49 коп. - середньоденний заробіток ОСОБА_1.).

Встановлено, що в період з 22.07.2014 року по 03.08.2015 року кількість робочих днів становить 260 робочих днів (липень 14 р. - 8 робочих днів, серпень 14 р. - 20 робочих днів, вересень 14 р. - 22 робочих дні, жовтень 14 р. - 23 робочих дні, листопад 14 р. - 20 робочих днів, грудень 14 р. - 23 робочих дні, січень 15 р. - 20 робочих днів, лютий 15 р. - 20 робочих днів, березень 15 р. - 21 робочий день, квітень 15 р. - 21 робочий день, травень 15 р. - 18 робочих днів, червень 15 р. - 20 робочих днів, липень 15 р. - 23 робочих дні, серпень 15 р. - 1 робочий день, всього 260 робочих днів) х 219 грн. 49 коп. - середньоденний заробіток = 57067 грн. 40 коп.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача - комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 57067 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що з комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області в дохід держави необхідно стягнути 1179 грн. 67 коп. судового збору (243,6 грн. + 570,67 грн. + 243,6 грн. + 121,8 = 1179 грн. 67 коп.).

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржується, апеляційні скарги таких доводів не містять, а тому вони не переглядаються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області, Летичівської районної ради Хмельницької області та Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року в частині стягнення з комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору змінити.

Стягнути з комунального підприємства Летичівської районної ради "Редакція "Летичівської газети" Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 57067 грн. 40 коп., та 1179 грн. 67 коп. судового збору в дохід держави.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський І.Б. Провадження № 22-ц/792/1801/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 53,54,55