Справа № 508/338/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі: головуючого судді - Парій І.О.

при секретарі Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за заявою начальника відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про надання дозволу на примусову реалізацію майна, що належить боржнику ОСОБА_1, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1.

В С Т А Н О В И В :

Начальник ВДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Бєла І.О. звернулась до суду з заявою про надання дозволу на примусову реалізацію майна, що належить боржнику ОСОБА_1, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1.

В своїй заяві Начальник ВДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Бєла І.О посилається на те, що на виконанні у державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеської області знаходиться виконавчий лист №2-491/2009 від 18 жовтня 2009 року, виданий Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 56 419 гривень 44 коп. Державним виконавцем по зазначеному виконавчому листі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Зазначена постанова була направлена боржнику, але добровільно в наданий строк виконавчий документ ОСОБА_1 не виконано. При перевірці майнового стану боржника державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в УПФУ в Миколаївському районі не знаходиться; за боржником земельна ділянка та сільськогосподарська техніка не значиться; рахунки в банківських установах відсутні. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що в зазначеному будинку зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, в зв'язку з чим Миколаївська районна державна адміністрація Одеської області дозволу на реалізацію майна не надала. В зв'язку з чим державний виконавець змушений був звернутись до суду з зазначеною заявою.

У судовому засіданні начальник відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області просила суд задовольнити заяву в повному обсязі.

ОСОБА_1 просила суд відмовити начальнику відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про надання дозволу на примусову реалізацію її майна майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки в зазначеному будинку проживають та зареєстровані неповнолітні діти.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява начальника відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи 18 жовтня 2009 року Миколаївським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №2-491/2009 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 56 419 гривень 44 коп.

Згідно постанови начальника відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 12 серпня 2014 року по зазначеному виконавчому листі відкрито виконавче провадження (а.с.2).

При перевірці майнового стану боржника ОСОБА_8 державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в УПФУ в Миколаївському районі не знаходиться; за боржником земельна ділянка та сільськогосподарська техніка не значиться; рахунки в банківських установах відсутні.

Згідно довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

Як видно з матеріалів справи в зазначеному будинку зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6,10).

Відповідно до п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

13 жовтня 2014 року державний виконавець звернувся до Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області зі зверненням про надання дозволу на реалізацію житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому мешкають неповнолітні діти. (а.с. 10).

11 листопада 2014 року голова Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області відмовив державному виконавцю в наданні дозволу на реалізацію житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.10).

За правилами ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хворобо боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавець або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу та порядку виконання рішення.

Аналогічні положення, встановлені ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 4 статті 177 Сімейного кодексу України визначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Відповідно до частини 10 ст. 177 Сімейного кодексу України порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Суд вважає, що виходячи із змісту Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у випадку відмови органів опіки та піклування у наданні дозволу на реалізацію житла, державний виконавець повинен звертатися до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання, з метою визначення такого способу або порядку який не буде пов'язаний з позбавленням дитини житла.

Таким чином, суд приходить до висновку, що начальнику відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в задоволені заяви про надання дозволу на примусову реалізацію майна, що належить боржнику ОСОБА_1, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-218, 373 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Начальнику відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області відмовити в задоволенні заяви про надання дозволу на примусову реалізацію майна, що належить боржнику ОСОБА_1, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції в десятиденний строк після виготовлення повного рішення суду.

Суддя: