Справа № 505/2283/15-ц
Провадження по справі № 2/505/1072/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"03" липня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягала на визнанні дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою Одеська область, м. Котовськ, пров. Кірова-28, укладений між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 та на визнанні за нею, ОСОБА_1, право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою Одеська область, м. Котовськ, пров. Кірова-28.

Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, 15 січня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з матірю відповідачки, ОСОБА_3, позивачка придбала у власність житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пров. Кірова, 28.

На підтвердження укладеного договору ОСОБА_3 власноруч написала розписку ОСОБА_3 від 15 січня 2000 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 3600 доларів США в рахунок повної оплати вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Домоволодіння було звільнено продавцем, ключі, технічний паспорт та правовстановлюючі документами передані останній.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена нерухомість була обєктом одноособової при ватної власності ОСОБА_3, що підтверджується Договором на право забудови будівлі та безстрокового користування земельною ділянкою від 04 травня 1953 року на імя забудовника ОСОБА_4, випискою з рішення Котовської міської ОСОБА_2 депутатів трудящих ся Одеської області № 42 від 08 квітня 1953 року, Генеральним планом забудови від 22 жовтня 1958 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 28 по пров. Кірова в м. Котовську Одеської області від 03 лютого 2011 року.

Але, у встановленому законом порядку позивачка позбавлена можливості оформити право приватної власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки з моменту укладання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами під будь-яким приводом ухилялася від нотаріального посвідчення вказаного договору, мотивуючи відмову поганим станом здоровя, зайнятістю, хоча позивачка неодноразово наполягала на необхідності нотаріального посвідчення угоди.

Нарешті, 29 жовтня 2004 року ОСОБА_3 померла (свідоцтво серії 1-ЖД №101547), так і не оформивши у передбаченому законом порядку договір купівлі-продажу проданий нею житловий будинок. На сьогоднішній день, позивачка виявила бажання нарешті оформити право власності та звернулась до відповідачки по справі, ОСОБА_2, яка є рідною донькою померлою, а тому відповідно спадкоємицею першої черги на її майно. Однак, у звязку з тим, що відповідачка по справі вказане нерухоме майно офіційно не приймала у спадок то і у позасудовому порядку вирішити цей спір не можливо.

Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Отже, ст. 204 ЦК України, визначається, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того, відповідачка ОСОБА_2 після смерті її матері, ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги за законом, як донька померлої, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину та є належним відповідачем по справі.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 325, 328, 391, 655, ч.3 ст. 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пров. Кірова-28, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пров. Кірова-28.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -