АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3570/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2064/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 (І) Доповідач Соколан Н. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Соколан Н. О.,

суддів Зубакової В. П., Ляховської І. Є.

при секретарі Голуб О. О.

за участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника позивачів ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_7 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних платежів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року позивачі звернулися до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 перебуває з відповідачем ОСОБА_6 у шлюбі з 26.07.1980 року, але фактично на даний час мешкають за різними адресами. Квартира за адресою 5-й мікрорайон Зарічний, квартира 20, будинок 58 у м. Кривому Розі, де на даний час мешкає відповідач, є спільною сумісною власністю та належить в рівних частинах відповідачу - ОСОБА_6 та позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, по 1/4 кожному.

Позивачі не мають можливості користуватись та розпоряджатись своїм власним майном, оскільки відповідач не впускає їх до квартири та замінив замки на вхідних дверях.

За таких обставин, уточнивши свої вимоги, просили зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні власністю та вселити їх.

В квітні 2015 році відповідач ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом про відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в квартирі № 20, яка розташована в будинку 58 на мкр. 5й Зарічний в м. Кривому Розі, однак з 2007 року в квартирі не проживають, знятися з реєстраційного обліку відмовляються. Оскільки в спірній квартирі частки в спільній власності не виділені, то у нього з відповідачами виникає солідарний обов'язок по сплаті комунальних платежів. Тому просив стягнути з відповідачів солідарно понесені витрати з оплати комунальних послуг, що обраховуються від площі квартири в сумі 9641,00 грн. та що обраховуються від кількості осіб, що зареєстровані в квартирі в сумі 1357,09 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 серпня 2015 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано відповідача, ОСОБА_6 не чинити позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні власністю, а саме квартири № 20 у будинку № 58 на мкр. 5-й мкр. Зарічний у м. Кривий Ріг, яка належить позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної власності у вигляді ? кожному.

Вселено позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до квартири № 20 будинку №58, що розташована на мкр.5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних платежів відмовлено.

В апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд безпідставно відмовив йому у клопотанні про зупинення провадження у справі до розгляду справи між типи ж сторонами про визнання розпорядження про приватизацію недійсним. Судом не взято до уваги, що позивачі залишити помешкання у 2007 році, про що не заперечували навіть позивачі, та до 2014 року не бажали вселятися, акт від 21.01.2014 року про не допуск позивача ОСОБА_2 у квартиру не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідач не був присутнім вдома з поважних причин. Разом з тим, позивачі не приймали участі в утриманні житла та не сплачували комунальні послуги, однак суд не прийняв до уваги докази про сплати комунальних послуг ОСОБА_6, зокрема, й частину ОСОБА_2 Суд не прийняв до уваги докази, надані відповідачем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1996 року № жс1050, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № Ж 1204 від 27.08.1996 рокуАДРЕСА_1 в будинку № 58 на мкр. 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Відповідно до довідки ОСББ "Скала" від 26.09.2014 року, в вищевказаній квартирі зареєстровані Гура С. А., ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до акту від 26.01.2015 року, складеного мешканцями будинку № 58 на мкр. 5й Зарічний в м. Кривому Розі та посвідченого головою правління ОСББ «Скала» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не мешкають у квартирі з 2007 року.

ОСОБА_6 змінив замки на вхідних дверях квартири, яка знаходяться в спільній власності з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим перешкоджає у користуванні спільною власністю іншим співвласникам, що підтверджується актом від 21.01.2014 року та не заперечується відповідачем.

Судом вірно встановлені обставини справи та його висновок про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивачів в спірну квартиру відповідає положенням ст.. 391 ЦК України.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги відповідача ОСОБА_6 про стягнення з позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 витрат по оплаті комунальних послуг за період з січня 2007 року по жовтень 2014 року не підлягають задоволенню, оскільки позивачів не мешкали за вказаною адресою і не могли користуватись своєю власністю за призначенням з вини ОСОБА_6, який у 2008-2009 роках змінив замки на вхідних дверях.

Відповідно до положень ст. 162 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги здійснюється власником. Якщо ОСОБА_6 з?явить бажання окремо оплачувати комунальні послуги, він зобов?язаний звернутись до відповідного комунального закладу для розподілу особового рахунку між мешканцями приміщення із заявою. Оскільки ОСОБА_6 раніше не звертався із такою заявою, а інші співвласники не мешкали у квартирі з його вини, висновок суду першої інстанції є вірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи між типи ж сторонами про визнання розпорядження про приватизацію недійсним, колегія суддів не може взяти до уваги, тому що висновок суду, викладений в ухвалі від 12.08.2015 року про те, що розгляд цивільного позову про визнання акту приватизації недійсним та скасування прав власності на квартиру не може вплинути на розгляд позовних вимог первісного позову про вселення та зустрічного позову про стягнення комунальних платежів, спростовує ці доводи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, ст. ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: