Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________ Справа № 503/533/15-ц
Провадження №2/503/289/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 17 березня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб із ОСОБА_2 уклала 19 листопада 2010 року в Сербівській сільській раді Кодимського району Одеської області. Від шлюбу має неповнолітню доньку доньку Ніколіну, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відносини з відповідачем не склалися, взагалі припинились через відсутність між ними взаємоповаги, взаєморозуміння та будь-яких почуттів. Проживають окремо, відносин між собою не підтримують. З цих підстав просила свій позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Рузяк».

В судове засідання позивач не зявилась, однак надала до суду письмову заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання 29 квітня 2015 року вказав про можливість зберегти сім»ю, тому просив надати їм час для примирення.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 29 квітня 2015 року сторонам у справі був наданий строк для примирення терміном два місяці.

Після закінчення наданого судом терміну відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. На розірвання шлюбу погодився.

Суд, дослідивши позов позивача, докази, що є у справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав і інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному та зареєстрованому 19 листопада 2010 року в Сербівській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №133187, виданим 19 листопада 2010 року вказаною сільською радою.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_2 Ніколіну Олександрівну, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Наданий строк на примирення сторін позитивних результатів не дав, відносини між сторонами не покращились. Сторони не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Стосовно визначення місця проживання неповнолітньої дитини, суд приходить до такого висновку. Сторони погодили що дитина буде проживати з позивачем. Такий спосіб вирішення спору не суперечить закону, не порушує законних інтересів сторін та дитини, оскільки згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21 грудня 2007 року, при вирішенні питання про те, з ким із батьків, які проживають окремо, буде проживати неповнолітня дитина, суд, виходячи з положень про рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої дитини, при цьому, суд враховує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений та зареєстрований 19 листопада 2010 року в Сербівській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис №13, - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 Ніколіни Олександрівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір"ю - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити "Рузяк".

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.