Справа№592/5749/15-ц
Провадження №2/592/1795/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом вимоги, якої представник підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що 30.07.2014 р. з ОСОБА_3 уклала спадковий договір стосовно 44/100 частини житлового будинку та 44/100 частини земельної ділянки, за адресою: м. Суми вул. Павлова, буд. № 40.

23.05.2015 р. ОСОБА_3 померла, обряд поховання провела позивачка та її мати, ОСОБА_4

Позивачка є єдиним власником 44/100 частини житлового будинку та 44/100 частини земельної ділянки, за адресою: м. Суми вул. Павлова, 40.

Відповідно до копії будинкової книги, у вказаному житлі з 29.05.1996 р. зареєстрований батько позивачки, ОСОБА_2 Відносини відповідача з покійною матірю, ОСОБА_3 не склались, і 1996 р. ОСОБА_2 виїхав з вказаного жила та не повертається вже більше ніж 18 років, у будинку відсутні його особисті речі.

Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: м. Суми вул. Павлова буд. № 40.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився, заяв та клопотань не надавав.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили про відсутність ОСОБА_2 за вказаною адресою більше одного року.

Суд вислухавши представника позивача, допитаних свідків, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

30 липня 2014 р. укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 483, згідно якого, ОСОБА_1 (набувач) зобовязувалася виконувати розпорядження ОСОБА_3 (відчужувач), зазначені в даному договору, а відчужувач передає в разі його смерті право власності набувачу на нерухоме майно: 44/100 частки житлового будинку та 44/100 частки земельної ділянки, розташовані за адресою: м. Суми вул. Павлова буд. № 40 /а.с.4/.

23 травня 2015 р. померла ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-БП № 243798 від 25.05.2015 р. /а.с.11/.

На підставі укладеного спадкового договору, ОСОБА_1 отримала у приватну спільну часткову власність 44/100 частину житлового будинку № 40 по вул. Павлова в м. Суми та 44/100 частину земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6-7,8/.

Відповідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою зареєстрований відповідач, ОСОБА_2 /а.с.9-10/.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути

протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні права як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням будинком № 40 по вул. Павлова в м. Суми, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: м. Суми вул. Павлова буд. № 40.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя: А.М. Алфьоров