Справа № 192/1201/15-ц
Провадження № 2/192/427/15
У Х В А Л А

"02" жовтня 2015 р. Солонянскьий районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні спільною власністю зернозбиральним комбайном «CLAAS LEXION 480», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом забезпечення ОСОБА_1 вільного доступу до зазначеного комбайну та встановлення ОСОБА_2 не чинити йому в цьому перешкод.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, які були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

У звязку з тим, що їхні інтереси у справі представляють повноважні представники адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

В судовому засіданні представником позивача до початку розгляду справи по суті адвокатом ОСОБА_3, подано заяву про забезпечення позову, в якій він посилається на те, що в свідоцтві про реєстрацію спірного комбайну ОСОБА_2 був зазначений як власник, а відповідач як інший співвласник, а оскільки їхні частки у праві власності зазначені не були, то відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, комбайн належить кожному з них по ? частині. Представник позивача посилається на те, що вказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року по цивільній справі № 204/8799/13-ц, яке було залишене без змін ухвалою ВССУ від 11 грудня 2014 року та копія якої міститься в матеріалах справи.

З посиланням на ст. 13 ЦК України вважає, що оскільки позивач є співвласником спірного комбайну, яким протягом останніх 4 років користується виключно відповідач, то таке одноособове його використання призводить до втрати ринкової вартості комбайну, а позивач як співвласник позбавлений можливості ним користуватися. На підставі зазначеного, з посиланням на ст. ст. 152,153 ЦПК України, постанову пленуму ВСУ № 5 від 02 лютого 2014 року «Про судовий практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постанову пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», просить суд встановити заборону ОСОБА_2 використання зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 480», реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_1

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення такої заяви з тих підстав, що представником позивача не надано доказів щодо ненадання відповідачем позивачу можливості користуватися спірним комбайном, оскільки представником позивача не надано доказів звернення позивача до відповідача з такими вимогами та доказів надання відмови, а також вважає, що подане клопотання є передчасним з огляду на те, що в Красногвардійському суді м. Дніпропетровська на розгляді перебуває цивільна справа про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного комбайну.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, ознайомившись з поданою заявою про забезпечення позову приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні спільною власністю зернозбиральним комбайном «CLAAS LEXION 480», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом забезпечення ОСОБА_1 вільного доступу до зазначеного комбайну та встановлення ОСОБА_2 не чинити йому в цьому перешкод.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у випадку, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чти зробити неможливим виконання рішення суду.

Представником позивача в заяві про забезпечення позову не наведеного мотивувань, з яких саме підстав не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні спільною власністю, як не зазначено і існування реальної загрози невиконання такого рішення або знищення спірного комбайну.

Крім того, відповідно до положень постанови пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Оскільки в судовому засіданні представником позивача було повідомлено про те, що відповідач ОСОБА_2 використовує як співвласник спірний комбайн за призначенням, а саме для ведення господарської діяльності в сфері сільського господарства (збирання врожаю), оскільки є головою ФГ, то заходи забезпечення позову в частині заборони йому використання спірного комбайну та в частині передання його на відповідальне зберігання під час використання його у господарській діяльності може призвести до незворотних наслідків.

Крім того, зава про забезпечення позову яка була надана суду, не підписана представником позивача ОСОБА_3, що свідчить про невідповідність її змісту вимогам чинного ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, посилання представника позивача, викладені в заяві про забезпечення позову не дає суду підстав для вжиття таких заходів, в тому числі шляхом встановлення заборони використання спірного комбайну, оскільки тим самим позивач може безпідставно позбавити власника права користування та розпорядження цим майном до вирішення по суті цивільно-правового спору.

На підставі наведено, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 використання зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 480», реєстраційний номер НОМЕР_1 та передання його на відповідальне зберігання ОСОБА_1 є необґрунтованою, а необхідність забезпечення позову не вмотивована, в звязку з чим в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільною власністю,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Н. О. Щербина