Справа № 468/252/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

31.03.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді Копейка Т.О.

при секретарі Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 02 грудня 2014 року відповідачка отримала від неї в борг за розпискою 20000 грн. із зобов'язанням повернути вищевказану суму коштів до 20 грудня 2014 року, однак свої зобов'язання по договору позики відповідачка не виконала, борг до цього часу не повернула. На неодноразові вимоги про повернення боргу не реагує.

На підставі викладеного просила стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики (за розпискою) в сумі 20000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

В судове засідання позивач з'явилася. Заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Згодна на розгляд справи у заочному порядку.

Відповідач до суду не з'явилася. Про причини неявки суд не повідомила. Про день, час та місце судового розгляду справи згідно ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлена належним чином та вчасно. Заперечень проти позову чи заяв про відкладення судового розгляду справи від неї до суду не надходило.

За згодою позивача розгляд справи проведено в заочному порядку.

Вислухав пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази: розписку від 02.12.2014 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач надала відповідачці грошові кошти за договором позики, а саме 02.12.2014 року в сумі 20000 грн., що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою. Взяті на себе зобов'язання в обумовлений в розписки строк не виконала. На день розгляду справи грошові кошти позивачу не повернула.

Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тобто письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позичальник свої зобов'язання не виконав, борг не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки про надання відповідачу у борг 20000 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає суми позики згідно розписки від 02.12.2014 року в сумі 20000 грн., а також відповідно до статті 88 ЦПК України витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,30,60,212,214-218,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.(двісті сорок три гривень 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Баштанський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку, шляхом подання в десятиденний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційної скарги.

Суддя: