Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1419/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П.,Сукач Т.О.

при секретарі - Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Петрівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та зміну черговості спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив встановити факт спільного проживання однією родиною ОСОБА_2 з ОСОБА_5, починаючи з 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, а також змінити черговість спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, визнавши ОСОБА_2 такою, що має право на спадкування всіх прав та обов'язків які належали спадкодавцеві за життя та не припинилися внаслідок його смерті, разом із спадкоємцем за законом другої черги ОСОБА_3.

Зазначав, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, проживаючи разом зі спадкодавцем більше ніж вісім років спільною родиною до дня його смерті.

Протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через хворобу та каліцтво був у безпорадному стані, тому відповідно до вимог ч.2 ст.1259 ЦК України вона має право на спадщину разом із спадкоємицею за законом другої черги ОСОБА_3

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року позов задоволено.

Суд встановив факт спільного проживання ОСОБА_2 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 починаючи з 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Змінено черговість спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано ОСОБА_2 такою, що має право на спадкування всіх прав та обов'язків, які належали спадкодавцеві ОСОБА_5 за життя та не припинялися внаслідок його смерті, разом зі спадкоємцем за законом другої черги ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини, представник ОСОБА_2, ОСОБА_4, заперечував проти доводів апеляційної скарги, надав письмове заперечення.

Представник Петрівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився про час і місце повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 28.02.2013 року ( а. с. 4).

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6,24 га розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 виданого 03.04.2002 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області ( а. с. 5).

ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову.

Державний нотаріус Петрівської районної державної нотаріальної контори свою відмову від 23.11.2014 року мотивувала тим, що позивачка не надала доказів того, що постійно проживала разом зі спадкодавцем однією родиною більше п'яти років, в зв'язку з чим має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги, та крім цього, спадщина, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5 прийнята іншим спадкоємцем за законом відповідачем по справі ОСОБА_3, яка належить до другої черги спадкоємців, так як вона спадкує за правом представлення ту частину спадкового майна, яка належала б її матері ОСОБА_7, що є рідною сестрою спадкодавця.

Згідно довідки виданої Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області №1912 від 16.10.2014 року, ОСОБА_2 проживала спільно однією родиною з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, з 2005 року по день смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3) ( а. с.6).

Згідно довідки виданої Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області №1515 від 12.08.2013 року, ОСОБА_2 похоронила свого співмешканця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за власні кошти ( а. с.9).

ОСОБА_5 хворів та потребував сторонньої допомоги, що підтверджується доказами, а саме: копією епікризу №5395 ( а. с.8), довідкою Петрівської центральної районної лікарні №514 від 17.03.2015 року ( а. с.49) та довідкою до акту огляду МСЕК від 25.08.2011 року про те, що ОСОБА_5 була встановлена друга група інвалідності з 19.07.2011 року, без терміново ( а. с.50).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою достатньо надано доказів, що ОСОБА_5 починаючи з 2005року постійно проживав спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, що позивачка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через хворобу та каліцтво був у безпорадному стані.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 після смерті якого Петрівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №55/2013.

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулися позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3, а також з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_8

Постановою державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори від 23.10.2014 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 не надала рішення суду, яким встановлено факт її спільного проживання із спадкодавцем, а крім того спадщину, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5 прийнята іншим спадкоємцем за законом ОСОБА_3, яка належить до другої черги спадкоємців за законом оскільки відповідно до ч.3 ст.1266, ст.1262 ЦК України вона спадкує за правом представлення ту частину спадкового майна, яка належала б її матері ОСОБА_7, що є рідною сестрою спадкодавця, якби вона була жива на момент відкриття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно довідки Новостародубівської сільської ради Петрівського району ОСОБА_2 проживала спільно однією родиною з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 з 2005 року по день смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3) (а.с.6).

До апеляційного суду відповідачкою та її представником надано довідку Новостародубської сільської ради від 15.09.2015 року №01-17/358 згідно якої ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований з 1981 року в АДРЕСА_2, (фактично це село АДРЕСА_2) і з 2005 року до дня своєї смерті постійно проживав без реєстрації по АДРЕСА_1

За даними по господарської книги в будинку АДРЕСА_2 були зареєстровані з 1980 року дід, баба та батьки ОСОБА_5 і після смерті в 2004 році його матері ОСОБА_9 він фактично успадкував зазначений будинок, в якому мав право приживати.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК Українифізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 при повторному огляді встановлено другу групу інвалідності загального захворювання, безтерміново (а.с.50).

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4), у віці 54 роки, що загальними правилами не є похилим віком для чоловіків (класифікація Всесвітньої організації охорони здоров'я людей).

Згідно з п.2.2 чинної на час встановлення інвалідності Інструкції про встановлення груп інвалідності від 7 квітня 2004 року N 183, підставою для встановлення другої групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженим дефектом, що призводить до значного обмеження життєдіяльності людини, при збереженні здатності до самообслуговування, та не викликають потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді чи допомозі.

Критеріями встановлення другої групи інвалідності є обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у вираженому ступені: обмеження самообслуговування ІІ ст.; обмеження здатності самостійно пересуватися ІІ ст.; обмеження здатності до навчання ІІ ст.; обмеження здатності до трудової діяльності ІІ ст.; обмеження здатності до орієнтації ІІ ст.; обмеження здатності до спілкування ІІ ст.; обмеження здатності контролювати свою поведінку ІІ ст.

Інваліди другої групи інвалідності можуть виконувати ту чи іншу роботу в спеціально створених умовах, можуть виконувати не протипоказані види праці, в тому числі і висококваліфікованої, у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови.

З огляду на наведе, особу, якій присвоєно другу групу інвалідності, не можна вважати такою, що перебуває в безпорадному стані лише в силу функціонального порушення в організмі, зумовленого, в тому числі, захворюванням.

Перелічені судом першої інстанції документи, а саме: копія епікризу №5395 (а. с.8), довідка Петрівської центральної районної лікарні №514 від 17.03.2015 року (а.с.49) та довідкою до акту огляду МСЕК від 25.08.2011 року про те, що ОСОБА_5 була встановлена друга група інвалідності з 19.07.2011 року, безтерміново (а. с.50) не підтверджують, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_5 отримував пенсію по інвалідності, крім того отримував орендну плату у ФГ «Богдан» за договором оренди належної йому земельної ділянки, а тому ОСОБА_10 матеріально спадкодавця не забезпечувала, навпаки сама потребувала матеріальної допомоги, так як ніде не працювала, а отримувала доходи від ведення домашнього підсобного господарства, а також орендну плату за земельну ділянку.

Отже, оскільки померлий ОСОБА_5 не був особою похилого віку, а доказів неможливості ним самостійно забезпечити умови свого життя, потреби в постійному сторонньому догляді, допомоги та піклуванні, а також тривалості надання позивачем померлому допомоги матеріали справи не містять, у суду першої інстанції не було підстав для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК Українита, відповідно, задовольняти позовні вимоги.

Оскільки встановлення судом факту проживання позивачки з спадкодавцем однією сім'єю не буде мати юридичне значення, тобто від цього не буде залежати виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав позивачки, в даному випадку вона не отримає право на спадкування разом з іншим спадкоємцем, у встановленні зазначеного факту необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справ на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішенні, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. сплаченого нею судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання з спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім'єю та зміну черговості спадкування, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: