АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3771/15 Справа № 205/7459/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровськпромбуд" до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, про виселення, зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство "Дніпровськпромбуд" (далі - ПАТ "Дніпровськпромбуд") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення, зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_4 проживають в кімнаті АДРЕСА_1.

Зазначали, що приміщення на другому поверсі, в якому проживають відповідачі, вказані в технічному паспорті як п.13, площею 1,7 м2, п.14, площею 11,1м2,п.12, площею 12,1 м2 є кімнатами відпочинку, не відносяться до житлових, знаходяться в будівлі санаторію-профілакторію, який належить їм на праві колективної власності. Згідно висновку про технічний стан будівельних конструкцій будівлі, який було виконано Придніпровською державною академією будівництва і архітектури - науково-консалтингового підприємства "Стеконік-ЛТД" від 23 січня 2006 року, приміщення, в яких мешкають відповідачі, знаходяться в аварійному стані і є небезпечними для проживання в них людей, інші приміщення є непридатними для нормальної експлуатації. Крім цього, в цій будівлі відсутні душові кімнати, не має газопостачання.

Посилаючись на те, що вони запропонували відповідачам переселитися в кімнати АДРЕСА_2, який є державним житловим фондом, знаходиться у них на балансі, обладнаний душовими кімнатами, кухнями, відповідає санітарним нормам, а відповідачі відмовилися від добровільного переселення, просив виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітнього ОСОБА_4 з кімнати НОМЕР_1, яка розташована в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1, в надані їм житлові приміщення - кімнати АДРЕСА_2 на підставі ордера ПАТ "Дніпровськпромбуд" НОМЕР_5 від 10 червня 2013 року, зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за цією адресою.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ "Дніпровськпромбуд" задоволені в повному обсязі. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимоги ПАТ "Дніпровськпромбуд", зазначаючи, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак, зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 16 вересня 1993 року на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Дніпровськпромбуд" ОСОБА_3 на сім'ю з трьох осіб видано ордер НОМЕР_2 на право займання в гуртожитку кімнату АДРЕСА_1 (а.с.47).

Відповідно до довідки ПАТ "Дніпровськпромбуд" про місце проживання та склад сім'ї від 10 червня 2013 року за НОМЕР_1-14/9-138 ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані та проживають в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 з 15 березня 2001 року (а.с.7).

Згідно з планом приватизації орендного підприємства "Дніпровськпромбуд" від 07 серпня 1995 року приміщення по АДРЕСА_1 не відноситься до категорії житлові будинки та гуртожитки. Зазначена будівля є об'єктом соціально-побутового значення, створеного за рахунок фонду соціального розвитку, та має статус санаторію-профілакторію (а.с.9-13).

Також актом передачі державного нерухомого майна у статутний фонд ВАТ "Дніпровськпромбуд", правонаступником якого є ПАТ "Дніпровськпромбуд", від 23 червня 1998 року будівля по АДРЕСА_1 передавалася до статутного фонду підприємства як санаторій-профілакторій (а.с.14).

З технічного паспорту на частину будівлі санаторію-профілакторію АДРЕСА_1, власник ВАТ "Дніпровськпромбуд", виданого 23 липня 2007 року, вбачається, що дана будівля є санаторієм-профілакторієм, а кімнати є кімнатами відпочинку (а.с.15-17).

Згідно висновку про технічний стан будівельних конструкцій будівлі по АДРЕСА_1 від 23 січня 2006 року, який виконаний Науково-консалтинговим підприємством "Стеконік ЛТД" Придніпровської державної академії будівництва і архітектури, технічний стан в приміщеннях віднесено до категорії ІІІ (непридатне для нормальної експлуатації) та до категорії ІV (аварійне) та зроблено висновок, що без капітального ремонту приміщення не придатні для житла (а.с.22-23).

Висновком з обстеження технічного стану несучих і огороджуючих конструкцій будівлі житлового будинку АДРЕСА_1, яке було виконано у лютому 2014 року Придніпровською державною академією будівництва і архітектури, встановлено, що перетинки, крівля, дверні і віконні заповнення знаходяться у задовільному стані, відповідають категорії К-ІІ; конструкції крівлі, фундаментів та стін відповідають категорії ІІІ з осередками, які потребують поточного і капітального ремонту; конструкції міжповерхових і горищних перекриттів за період експлуатації зазнали значного фізичного зносу, потребують капітального ремонту (а.с.160-188).

Рішенням засідання адміністрації і профспілкової організації ПАТ "Дніпровськпромбуд" від 10 червня 2013 року було ухвалено: у зв'язку з аварійністю будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 переселити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітнього ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 у кімнату НОМЕР_3, розміром 17,2м2, і кімнату НОМЕР_4, розміром 17,5м2, загальною площею 34,7м2, в гуртожитку по проспекту Петровського,56, та видати ордер на житлову площу (а.с.25).

Згідно довідки ПАТ "Дніпровськпромбуд" від 10 червня 2013 року за НОМЕР_1-14/9-137, будівля гуртожитку, яка розташована у АДРЕСА_1, є державною власністю і знаходиться на балансі ПАТ "Дніпровськпромбуд" (а.с.6).

На підставі спільного рішення адміністрації і профспілки ПАТ "Дніпровськпромбуд" від 10 червня 2013 року на ім'я ОСОБА_3 видано ордер НОМЕР_5 від 10 червня 2013 року на житлові приміщення у гуртожитку та надано право займати, з родиною з чотирьох осіб, житлові площі у гуртожитку АДРЕСА_2, а саме, кімнату НОМЕР_3, і кімнату НОМЕР_4, загальною площею 34,7 м2 (а.с.24).

Згідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно до вимог ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що будівля, в якій мешкають відповідачі не є житловим фондом, а є санаторієм-профілакторієм, що належить ПАТ "Дніпровськпромбуд" на праві власності, що підтверджується актом передачі державного нерухомого майна у статутний фонд ВАТ "Дніпровськпромбуд" від 23 червня 1998 року та свідоцтвом про власності від 04 грудня 2013 року.

Відповідно до технічного паспорту від 23 липня 2007 року приміщення, які займають відповідачі, є кімнатами відпочинку, а не житловими кімнатами. Так, у плані приватизації орендного підприємства "Дніпровськпромбуд" від 07 серпня 1995 року зазначено перелік державного житлового фонду, у тому числі гуртожитки, серед якого відсутній об'єкт, в якому мешкають відповідачі.

Крім того рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 09 вересня 2010 року, встановлено, що приватизація ВАТ "Дніпровськпромбуд" здійснювалась відповідно із законодавством України і воно стало законним власником майна, переданого йому у статутний фонд.

Також, відповідно до ст.ст.4-6 ЖК УРСР державний житловий фонд включає в себе жилі будинки (закінчені будівництвом і здані в експлуатацію) та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян. Відносини, пов'язані з використанням під житло приміщень у нежилих будинках, не призначених для постійного проживання громадян, регулюються нормами цивільного, а не житлового законодавства, незалежно від їх тривалості.

Згідно зі ст.128 ЖК УРСР житлова площа у гуртожитку надається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету.

Відповідно до п.3.1. Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України, Міністерством економіки України від 19 травня 1999 року №908/68, з наступними змінами та доповненнями, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 червня 1999 року за N414/3707, господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, несуть відповідальність за збереження та ефективне використання такого майна.

Таким чином, балансоутримувач зобов'язаний ефективно використовувати гуртожиток, що безпосередньо пов'язано з його правами на поселення мешканців гуртожитку.

Також такі висновки викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року, якою попереднє рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2014 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що будівля, в якій мешкають відповідачі, не відноситься до житлового фонду, є санаторієм-профілакторієм, яка належить на праві власності ПАТ "Дніпровськпромбуд", а відповідачі проживають у кімнатах відпочинку будівлі всупереч волі позивача, правові підстави проживати в цій будівлі у них відсутні, своїм проживанням вони перешкоджають позивачу у вільному володінні і розпорядженні належною йому будівлею, що дані приміщення не відповідають встановленим санітарним та технічним нормам, сама будівля знаходиться в аварійному стані і не придатна до проживання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення щодо виселення відповідачів у відповідності з вимогами закону, а тому в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Щодо вимог ПАТ "Дніпровськпромбуд" про зняття ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітнього ОСОБА_4 з реєстрації, то в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові, оскільки районний суд зобов'язав третю особу у справі, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України лише сторону у справі, а не третю особу, можливо зобов'язати виконати певні дії.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року в частині зобов'язання Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою: кімната НОМЕР_1 в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 скасувати і ухвалити нове рішення, яким в цій частині позову публічного акціонерного товариства "Дніпровськпромбуд" відмовити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.