Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/133/15-ц
Провадження № 2/499/170/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" вересня 2015 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання додержання правил добросусідства та усунення порушень,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2015 року ОСОБА_1 який діє в інтересах та на підставі довіреності ОСОБА_2 (далі позивач), звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, (далі відповідач), про зобовязання додержання правил добросусідства та усунення порушень шляхом ліквідації вигрібної ями, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач розташував вигрібну яму поряд з будинком позивача, що спричиняє неприємні запахи, шкідливо пливає на здоровя, приводить до забруднення земельної ділянки та руйнації фундаменту житлового будинку.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року до справи було залучено співвідповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 (далі співвідповідачі).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, діючи як представник співвідповідачів, пояснив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вказаною вигрібною ямою на протязі декількох років користувався також позивач, який став предявляти вимоги тільки після минування потреби у користуванні ямою, каналізаційна система власниками не будувалась, так як будинок перебував у комунальній власності й така система впорядковувалась селищною радою.

Сторонам в ухвалі про прийняття справи до провадження від 24 лютого 2015 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 28-29).

В порядку визначеному ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяючи всебічному і повному зясуванню обставин справи неодноразово розяснював сторонам про необхідність проведення експертного дослідження по справі та попередив про наслідки не вчинення сторонами дій щодо подання до суду відповідних клопотань про призначення експертизи.

Сторони клопотань про призначення та проведення експертизи до суду не подали, надали в судовому засіданні відповідні розписки (а.с. 142).

Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами.

02 червня 2009 року було укладено договір купівлі продажу будинку відповідно до якого ОСОБА_6, ОСОБА_7 продали будинок 32а, по вулиці 30 років Перемоги селища Іванівка Іванівського району Одеської області (далі будинок 32а) ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 належить земельна ділянка 32а по вулиці 30 років Перемоги селища Іванівка Іванівського району Одеської області (а.с. 16).

За свідоцтвом про право власності житловий будинок 32, кв. 2 по вулиці 30 років Перемоги селища Іванівка Іванівського району Одеської області належить ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних частках (а.с. 50, 51, 119, 120).

Згідно архівної копії рішення Іванівської селищної ради ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 було передано земельну ділянку загальною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку 32/2 (а.с. 73).

Рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області від 28 серпня 2014 року № 88 було вирішено зобовязати відповідача у двотижневий строк з дня прийняття рішення ліквідувати існуючу вигрібну яму, розташовану поряд з будинком позивача (а.с. 20).

Відповідно до довідки виданої Іванівською селищною радою 19 грудня 2014 року відповідач встановив вигрібну яму на відстані 1 м. від житлового будинку позивача (а.с. 23).

Зі звіту за результатами експертної оцінки стану забудови земельної ділянки двоквартирним житловим будинком, вбачається, що будинок був обладнаний системою відведення побутових стоків через дворову каналізаційну систему з скиданням каналізаційних стоків у дренажний колодязь розташований у поймовій частині річки ОСОБА_8 на відстані 50 метрів від забудови. Однак у звязку з техногенними умовами система була зруйнована. Мешканці будинку стали використовувати систему як дренажний накопичувач, а в результаті неодноразового перебудовування відстань до системи водовідведення зменшилась до 1,9 метрів (а.с. 82-93).

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч.1 ст. 15 ЦК України).

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7 ст. 376 ЦК України).

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) ( ч. 1 ст. 103 ЗК України).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (ст. 104 ЗК України).

Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. (п. 2.22 Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України 17 березня 2011 року №145, далі Правила).

Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд виходить з таких мотивів.

Достовірно встановити особу, що здійснила будівництво системи каналізаційних стоків біля будинку, та час такого будівництва не представилось можливим, так як сторонами доказів про це надано не було.

Сторонами спільно здійснювалась експлуатація стоків, а позивачем неодноразово проводилась реконструкція будинку, що не дозволяє встановити особу, яка порушує правила добросусідства.

Позивачем не надано доказів наявності неприємних запахів, що можуть свідчити про використання відповідачем зазначеної ділянки не за призначенням, що в розумінні ч.1 ст. 103 ЗК України завдає незручностей позивачу.

Не проведення експертного дослідження по справі не дозволяє встановити обставини наявності конкретних доказів забруднення земельної ділянки, руйнації фундаменту будинку.

Крім того, слід зауважити, що виходячи з вимог п.2.22 Правил, розміщення вигрібу на відстані 20 метрів від будинку технічно не є можливим, так як земельна ділянка відповідачів за її розміром здійснити такі дії не дозволяє.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, в межах позовних вимог та на підставі поданих ними доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових, земельних сімейних, трудових відносин ( п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України) .

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.2 ст.60 ЦПК України).

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожен окремо та всі в сукупності, матеріальні та процесуальні норми суд не знайшов підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання додержання правил добросусідства та усунення порушень - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_9