печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6262/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 квітня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Середи К.О.,

при секретарі - Герасименко М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "Гарант - Авто" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану щорічну відпустку, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

24.02.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "Гарант - Авто" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану щорічну відпустку, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26 грудня 2011 року по 14 листопада 2014 року працювала в ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО". 14 листопада 2014 року була звільнена за угодою сторін. При звільненні в порушення вимог ст. 116 КЗпПУ, їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 824,41 грн. та компенсація за невикористану відпустку 10 календарних днів в розмірі 5283,70 грн. Крім того, вважає, що у відповідності до ст. 117 КЗпПУ, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 33 287,31 грн. Діями відповідача їй була спричинена і моральна шкода, яку позивач оцінює в 5000 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав та надав уточнюючий розрахунок компенсації за невикористану відпустку, відповідно до якого компенсація за 10 днів невикористаної відпустки складає 5514 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 26 грудня 2011 року по 14 листопада 2014 року працювала в ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО", що підтверджується трудовою книжкою (а.с.7).

14 листопада 2014 року ОСОБА_2 звільнена з роботи за згодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпПУ (а.с 7).

Судом встановлено, що при звільненні позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 9824 грн. 41 коп., що підтверджується довідкою ПАТ "УСК "Гарант-Авто" від 31.01.2015 року за вих.№ 146 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні в сумі 9824 грн. 41 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Зважаючи на те, що відповідачем не проведений розрахунок з позивачем, з нього на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП Українипідлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, тобто в межах заявлених вимог за період з 14 листопада 2014 року по 13 лютого 2015 року, що відповідає 63 дням.

Згідно довідки відповідача від 31.01.2015р. за вих.№ 145 (а.с.9), середньоденна заробітна плата позивача складає 528,37 грн., в зв'язку з чим, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні становить 33 287 грн. 31 коп. (= 528,37 грн. х 63 дні).

В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 листопада 2014 року по 13 лютого 2015 року, в сумі 33 287 грн. 31 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпПУ, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з відповідними змінами) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п. 7 вищезазначеного Порядку, нарахування компенсації за невикористані відпустки розраховується в календарних днях шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

При звільненні у позивача залишилось 10 днів невикористаної щорічної відпустки за період з 26.12.2013р. по 14.11.2014р., що підтверджується наказом від 13.12.2014 року за № 743-кго (а.с.12).

Середній заробіток за останні 12 місяців перед звільненням склав 195 751,30 грн.

Таким чином, грошова компенсація становить 195 751,30 грн. : 355 (дні року за винятком святкових і неробочих) х 10 календарних днів відпустки = 5514 грн.

В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації за не використані дні щорічної відпустки в сумі 5514 грн. підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування морального збитку працівникові провадиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом встановлено, що відповідач при звільненні позивача не виплатив позивачці нараховану заробітну плату та компенсацію за невикористані дні відпустки. Даний факт свідчить про порушення законних прав позивача.

Суд вважає, що протиправне позбавлення позивача його доходу у виді невиплаченої заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки, змусило позивча вживати додаткових зусиль для організації свого життя та членів сім`ї, що призвело до моральних страждань. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань суд оцінює моральну шкоду завдану позивачу у сумі 1000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 грн. 26 коп.

Також на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 16 379 грн. 47 коп.

Керуючись ст.ст. 47, 83, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України, ст. ст. 10. 60, 88 212-215, 223, 224-226, 294, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Гарант - Авто» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану щорічну відпустку, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Гарант - Авто» () на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) 9 824 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 41 коп. заборгованості по заробітній платі, 5 514 (п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, 33 287 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 31 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1 000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Гарант - Авто» () на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев'яносто шість) грн. 26 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 16 379 (шістнадцять тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.О. Середа