АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2398/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

з участю: апелянта ОСОБА_6,

позивача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ТОВ «Трансбуд-СУ 7», треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а :

20 лютого 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач на підставі довіреності, виданої ОСОБА_9, користується автомобілем (вантажним мікроавтобусом) «Мерседес-Бенц» реєстраційний НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що 3 листопада 2014 року він залишив вищевказаний автомобіль на території ТОВ «Трансбуд - СУ 7» по вул. Промисловій, 3, в м. Смілі. З 4 листопада по 17 грудня 2014 року ОСОБА_11, як представник ТОВ «Трансбуд - СУ 7», не дозволяв позивачу забрати автомобіль з території товариства.

05 грудня 2014 року ОСОБА_8 для захисту своїх прав звернувся з відповідною заявою до Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області.

17 грудня 2014 року працівниками міліції з території ТОВ «Трансбуд - 7 СУ» в присутності понятих був вилучений автомобіль«Мерседес-Бенц» та переданий ОСОБА_8 під розписку.

ОСОБА_8 вказує, що за час перебування автомобіля на території ТОВ «Трансбуд - СУ 7» з нього зникли запчастини, витратні матеріали та дизельне пальне загальною вартістю 7638 грн.

Крім того, діями ОСОБА_6 позивачу заподіяна шкода, яка призвела до загострення хвороби та понесенням ним витрат на лікування, а також моральна шкода виразилася в сильних душевних переживаннях та втраті сну, що на тривалий час позбавило можливості нормально спілкуватися з оточуючими, потягло психічний дискомфорт, змусило докладати додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя.

ОСОБА_8 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь завдані матеріальні збитки в розмірі 7638 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., судові витрати та витрати за надання юридичної допомоги.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року залучено до участі в справі як третіх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки рішення по справі стосуватиметься їх прав або обов'язків.

08 липня 2015 року представник позивача ОСОБА_12 подав до суду заяву про залучення до участі у справі відповідача ТОВ «Трансбуд-СУ 7».

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2015 року залучено до участі в справі як співвідповідача ТОВ «Трансбуд - СУ 7», оскільки власником споруд по вул. Промисловій, 3 в м. Сміла є дане товариство.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1000 грн. відшкодування моральної шкоди і 151 грн. 58 коп. судових витрат, а всього 1151 грн. 58 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

19 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_6 подав до суду зауваження щодо неповноти технічного запису судового засідання та журналу судового засідання.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 серпня 2015 року зауваження ОСОБА_6 щодо неповноти технічного запису судового засідання та журналу судового засідання залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи, що рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди та судових витрат безпідставне, необґрунтоване та прийняте з порушенням процесуального і матеріального права, просить скасувати в даній частині та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачу була спричинена моральна шкода в зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього ОСОБА_6

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, оскільки судом першої інстанції не повно було досліджено всі обставини справи та не дано їм належну правову оцінку в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільно - правова відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Встановлено, що відповідно до довіреності від 28 березня 2014 року ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_8 бути його представником з питань розпорядження належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2, виданого 18.02.2009 р., Смілянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області автомобілем MERCEDES-BENZ 310 D-KA (а.с. 7).

3 листопада 2014 року ОСОБА_8 залишив вищевказаний автомобіль на території ТОВ «Трансбуд - СУ 7» по вул. Промисловій, 3, в м. Смілі.

Позивач в заяві зазначає, що за час незаконного утримання автомобіля «Мерседес-Бенц» на території ТОВ «Трансбуд - СУ 7» з 4 листопада по 17 грудня 2014 року з нього зникли акумуляторна батарея 6СТ100, домкрат, набір голівок, трос для буксирування набір ключів, 4 скати, по 1 л мастила для двигуна, для коробки передач та для заднього мосту, 10 л тосолу. В цей період часу баку було злито дизельне пальне на суму 500 грн.

Згідно статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказом викрадення цього майна позивач вважає відеозапис, на якому зафіксовано, як 17 грудня 2014 року він оглядав автомобіль на території ТОВ «Трансбуд - СУ 7» перед тим, як забрати.

Проте, на даному відеозаписі лише зафіксовано, як ОСОБА_8 перераховує майно, яке нібито зникло за час перебування автомобіля на території підприємства.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_11 повинен відшкодувати йому вартість майна, яке зникло під час зберігання автомобіля не території ТОВ «Трансбуд - СУ 7».

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажедавцем), і повернути її поклажедавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч. 2 ст. 936 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_8 не укладав договору зберігання автомобіля ні з ОСОБА_11, ні з ТОВ «Трансбуд-СУ 7».

В порушення ст. 57 ЦПК України позивач не надав належних доказів, які б підтвердили заподіяння йому матеріальної шкоди.

Таким чином, виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди є законним і воно в цій частині сторонами не оскаржується.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При частковому задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що з 4 листопада по 17 грудня 2014 року нормальний спосіб життя ОСОБА_8 був порушений, оскільки з метою відновлення порушених ОСОБА_6 прав позивач змушений був неодноразово навідуватись до місця утримання автомобіля, доводити правомірність свого володіння автомобілем і навіть звертатись до міліції із заявою про захист його прав.

Тут же, суд зазначає, що позивачу була заподіяна моральна шкода, що полягала у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього ОСОБА_6

Протиправна поведінка - це різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб'єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

Протиправність є основною ознакою правопорушення. Протиправність правопорушення виражається в порушенні суб'єктом чинної норми права, діях усупереч її приписам, відповідно - у протиставленні своєї волі держави, суспільству, вступі з ними у конфлікт. Будь-яка поведінка суб'єкта може вважатися протиправною - такою, що порушує заборону та потребує припинення і застосування примусових заходів відповідальності.

Суд першої інстанції, зазначаючи в рішенні, що моральна шкода ОСОБА_8 завдана в зв'язку з протиправною поведінкою ОСОБА_6, не посилається на жодний доказ, який би підтвердив таку його протиправну поведінку, оскільки відсутні дані щодо притягнення останнього до будь-якої відповідальності, не зважаючи на те, що в даному випадку для вирішення конфлікту залучалися працівники міліції.

Тому такі твердження суду є безпідставними та незаконними.

Не доведено в судовому засіданні позивачем і та обставина, що він 04 листопада 2014 року дав ОСОБА_6 ознайомитися з генеральною довіреністю, яку надав йому ОСОБА_9 на вказаний автомобіль, оскільки ОСОБА_13, який був присутній в цей день, коли ОСОБА_8 намагався забрати машину, в своїх поясненнях від 15 грудня 2014 року на дану обставину не вказує. (а.с. 15). Інші докази щодо цього в матеріалах справи також відсутні.

ОСОБА_6 в свою чергу, знаючи, що автомобіль належить ОСОБА_9, відмовився віддавати його позивачу ОСОБА_8

Крім того, будучи впевненим у правоті своєї поведінки щодо відібрання автомобіля, позивач ОСОБА_8 мав би відразу діяти у законний спосіб, а не «неодноразово навідуватись до місця тримання автомобіля», як зазначає суд у своєму рішенні, мотивуючи підстави стягнення моральної шкоди.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення моральної шкоди, не врахував дані обставини та безпідставно стягнув з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Тому рішення в частині часткового задоволення позову про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, не належним чином оцінив докази, що стосується моральної шкоди, та дав їм не належну правову оцінку, ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, дані обставини є підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати суд вирішив відповідно до вимог ст.88 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ТОВ «Транс буд-СУ 7», треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування збитків в частині стягнення моральної шкоди скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :