АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6253/15 Головуючий І інстанції -
Справа: №-2-310/11-ц Макаров В.О.
Категорія:договірні Доповідач - Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О.

Суддів - Кругової С.С..,Зазулинської Т.П.

За участю секретаря - Красношапка К.С., Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого управління в справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова були задоволені позовні вимоги позивача та в рахунок погашення заборгованості боржників перед позивачем за кредитним договором №-6807С122 від 21 грудня 2007 року яка становила 36404 долари США 52 центи, та складається із заборгованості за кредитом -32574 долари 47 центів, заборгованості за відсотками - 3830 доларів 05 центів, а також пені 3246 грн. 30 коп. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру загальною площею 40,1 кв.м, житловою площею 19,2 кв. м. що розташована в АДРЕСА_1 за іпотечним договором №-6807Z279 від 21 грудня 2007 року шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною, визначеною на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Судовий збір стягнуто з ОСОБА_6

Не погодилися апелянти з рішенням та просять його змінити. Просили апеляційну скаргу задовольнити. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.06.2014 р.змінити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Державний експертно - імпортний банк» звернути стягнення на предмет іпотеки

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки: однокімнатної квартири АДРЕСА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною, визначеною на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Та зазначити, що рішення суду не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В обґрунтування апеляційної скарги посилались на те, що за кредитним договором позичальником є ОСОБА_3, який є одночасно і іпотекодавцем. Вважають, що інші відповідачі не є належними, так як вони гроші в борг не брали і квартиру в іпотеку не передавали, а є поручителями за договорами фінансової поруки і є самостійними суб'єктами у відносинах з позивачем.

Крім того, вважають, що судом необґрунтовано не були застосовані норми Закону України від 07.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті».

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав,

Позивач звернувся до суду з позовними заявами, які в ході розгляду справи були об'єднані в одне провадження. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 21.12.2007 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 6807С122 на отримання кредиту в розмірі 42925 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на день подання позову - 216771 грн. 25 коп.) строком до 20.12.2032 р. для оплати за квартиру АДРЕСА_1 вартістю 255025 грн.

Відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати кредит згідно із графіком, передбаченим п. 2.4.1. кредитного договору, сплачувати відсотки за користування кредитом (п. 2.5.1) Відповідно до п. 5. 2 Договору передбачена сплата пені у разі невиконання зобовязання боржником.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним Договором, між Банком та Позичальником був укладений іпотечний договір № 6807Z279 від 21.12.2007 р., відповідно до якого Позичальник надав Банку в іпотеку 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

В забезпечення укладеного кредитного договору між банком, ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відповідно були укладені договори поруки № 6807Р95 та № 6807Р94 від 21.12.2007 р., згідно яких поручителі зобов'язувалися відповідати перед банком за виконання цивільно-правових обов'язків за кредитним договором.

В порушення кредитного договору, відповідач не повертає позивачу кредитні кошти згідно із погодженим графіком, чим допустив прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором.

Станом на час подання позовної заяви, борг складав 36404 долари США 52 центи.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволенні частково. В задоволенні позову про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості відмовлено і задоволено позов щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок наявної заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки №-6807 279 від 21 грудня 2007 року було укладено між ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3.( а.с.135 т.1).

Суд першої інстанції в резолютивній частині безпідставно зазначив щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_3 так і поручителів ОСОБА_9 та ОСОБА_8, так як поручителі за договором поруки зобов'язалися солідарно відповідати перед Банком за своєчасне та повне виконання Позичальником основного забов'язання. І у разі невиконання цього зобов'язання, Банк має право вимагати виконання цього зобов'язання у Поручителя та позичальника, як у солідарних боржників.( ас16).

Предметом іпотеки, яка є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов'язань іпотекодавця, є нерухоме майно, а саме : квартира однокімнатна загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3.

Судова колегія вважає, що при постановлянні рішення судом першої інстанції не було враховано те, що згідно зі ст.. 546 ЦК порука та застава визначені як окремі види забезпечення зобов'язань. Поручитель і майновий поручитель є суб'єктами різних за змістом цивільних правовідносин.

Оскільки договір іпотеки є різновидом договору застави та окремим способом забезпечення зобов'язань, регулювання якого здійснюється статтями 572-593 гл.49 ЦК і спеціальним законом, то до іпотечних правовідносин за участі майнового поручителя не підлягають застосуванню положення параграфа 3 гл.49 ЦК.

Судова колегія розглядає цивільну справу в межах доводів апеляційної скарги та вважає доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтованими.

Банком рішення не оскаржувалося.

Враховуючи безпідставність включення поручителів щодо задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором, посилання на них повинно бути виключено із резолютивної частини рішення.

Керуючись ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України судова колегія.

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2014 року змінити, виключивши з ч.2 резолютивної частини рішення речення - «поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_8».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -