Провадження № 2/742/1577/15
Єдиний унікальний № 742/3582/15-ц
27 жовтня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Циганка М.О.,
при секретарі Чміль С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позивач в судове засідання не з»явився, проте його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.Проти заочного розгляду справи не заперечував.
У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
09 травня 2014 року між сторонами був укладений Договір про надання грошової позики.
За умовами п.3.1. договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві всю суму позики не пізніше 31 грудня 2014 року.
Згідно п.4.1. договору, у випадку прострочення із поверненням суми позики, позичальник сплачує на користь позикодавця за кожен день прострочення неустойку в розмірі 0,3 відсотка від неповернутої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення. Пеня нараховується та сплачується за весь строк прострочення.
У разі прострочення з поверненням суми позики, за весь строк прострочення позичальник сплачує на користь позикодавця проценти в порядку ст.625 ЦК України в розмірі 20 відсотків річних.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.
Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
При цьому, відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, виходячи з приписів наведених правових норм, та положень ст.ст.202, 207 ЦК України, представлені суду Договір про надання грошової суми та розписка від 09 травня 2014 року є підтвердженням укладення договору позики в письмовій формі, які внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 582 грн. 70 коп. судового збору.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.ст.526, 527, 625, 629, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 224 -226, 228, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором про надання грошової позики від 09 травня 2014 року в розмірі 58 268 (п»ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 582 грн. 70 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Циганко