н/п 2/490/3326/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника 3-ї особи Миколаївської міської ради - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання знесення самовільного побудованих споруд, відшкодування моральної шкоди, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Миколаївська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 03.06.2015р. звернулись до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просили суд, керуючись ст.ст. 125, 152 ЗК України, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: вул.Потьомкінська 3/3 у м.Миколаєві, шляхом зобов'язання відповідача за власний рахунок знести споруди площею 10,6 кв.м.(всього 18 кв.м, знесли сарай 7,6 кв.м = 10,6 кв.м.), розташовані на земельній ділянці, що належить позивачам, та прибрати з неї за свій кошт металевий профіль криші - навіс для автомобіля; прибрати огорожу висотою 1,5 м. та лавку, згідно плану приватизації, на ширину проїзду 2,65 м, від стіни сараю Потьомкінська, 3 кв.1, забезпечивши позивачам проїзд у двір будинку через двір Потьомкінска, 3, стягнути із відповідача на користь позивачів моральну шкоду, по 5000 грн. кожному.

В обгрунтування позову зазначено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить будинок по вул.Потьомкінська, 3/3 у м.Миколаєві, по 33/200 частки кожному. На праві спільної сумісної власності їм належить земельна ділянка за вказаною адресою. На земельній ділянці фонду комунальної власності Миколаївської міської ради, сім'я ОСОБА_5, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, захопила для свого користування 62 кв.м. землі, у тому числі 18,2 кв.м. землі по вул.Потьомкінська 3/3, яку загородили сіткою висотою 1,5 м, перекривши тим самим проїзд до домоволодіння позивачів. Відповідач не має жодних документів на землю та на всі забудови. На 18,2, кв.м. землі позивачів, ОСОБА_5 збудували сарай, навіс для автомобіля і все перекрили металевим профілем. За рішенням суду сарай вже знесено.

ТОВ "Соборне" ще 28.04.2007р. заборонило побудову сараю та встановлення огорожі.

31.12.2010р. працівниками БТІ було зафіксовано самочинно встановлений сарай та навіс для автомобіля на земельній ділянці по вул.Потьомкінська 3/3.

Ухвалою суду від 29.07.2015р. до участі у справі в якості 3 особи залучено ОСОБА_10

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов, вказав, що раніше він звертався з подібними позовами до суду, однак, у попередніх позовах обгрунтовував вимоги тим, що об'єкти, які підлягають знесенню, знаходяться на землі загального користування. Даний позов він обгрунтовує тим, що вказані об'єкти, розміщенні на земельній ділянці, щоналежить йому на праві власності.

Представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що із позовом не згоден. Питання про знесення вказаних об'єктів вже розглядалось, та з цього приводу постановлено рішення суду. Вказані позивачами об'єкти, які вони просять знести, знаходяться на землі комунальної власності, та позивачі не мають до неї жодного відношення. Щодо права власності позивачів на земельні ділянки, то на даний час ОСОБА_10 оскаржують правомірність набуття позивачами права власності у касаційній інстанції.

Представник Миколаївської міської ради ОСОБА_11 підтримав позовні вимоги.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про день слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи Миколаївської міської ради, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Власниками по 33/200 часток житлового будинку по вул.Потьомкінська 3/3 у м.Миколаєві є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Співвласниками інших часток в цьому житловому будинку є треті особи (крім ОСОБА_10М.).

Відповідач ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_10 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на балансі ТОВ ЖЕК «Соборне».

З матеріалів справи вбачається, що позивачі та треті особи також були власниками окремих квартир в багатоквартирному будинку №3, але в подальшому, належні їм квартири були виділені в окрему адресу, були зняті з балансу ЖЕКу та на початку 2006 року набули статусу індивідуального житлового будинку.

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 01.10.2009 р. за № 3836 та рішення Миколаївської міської ради від 30.12.2010 року за № 230 ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у спільну сумісну власність передані земельні ділянки, площею 0,0396 га та площею 0,0171 га по вул.Потьомкінська 3/3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Право власності підтверджується ОСОБА_14 серії ЯЛ № 975956 та серії ЯЛ № 975955 від 16.11.2010 р. /а.с.12-15/.

Як зазначив позивач, він через наявність господарських споруд і огорож не має можливості проїзду безпосередньо до хвіртки власного подвір'я (тієї частини земельної ділянки та житлового будинку, якими користуються позивачі).

З 2011 року позивачі неодноразово зверталися до Адміністрації Центрального району з приводу самовільного встановлення відповідачем з порушеннями ДБН огорожі та навісу в дворі житлового будинку №3, що призвело до створення їм перешкод у виїзді транспортом з двору свого будинку.

З відповідей на ці звернення та ОСОБА_14 обстеження місця розташування спірних об'єктів від 23.01.2013 року та 15.11.2013 року по вул.Потьомкінська, 3 вбачається, що біля квартири № 6 встановлено некапітальну споруду - навіс, відстань від стіни сараю, що знаходиться перед подвір'ям позивачів, та кутом фундаменту сітки-рабиці близько 1,52 м., відстань від лави до лави близько 1,25 м.,ширина входу до житлового будинку позивачів складає 1,53 м., загальна площа загородженої сіткою-рабицею ділянки загального користування складає приблизно 32 кв.м. При візуальному обстеженні встановлено, що лава та огорожа перешкоджають проїзду автотранспорту до домоволодіння позивача /а.с. 24-25/.

У 2013р. позивачі звертались до Центрального районного суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_10, про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, зобов'язання знесення самовільно побудованих споруд - огорожу, забетоновану дерев'яну лаву, навіс для автомобіля, на землі загального користування, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.03.2013р. у справі № 490/10991/13-ц, у задоволенні позову відмовлено /а.с. 81-82/. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.02.2015р. /а.с. 83-84/, рішення суду залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.2,3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Позивач вказує, що сарай площею 10,6 кв.м., металевий профіль криші - навіс для автомобіля, огорожа та забетонована лавка, розташовані на земельній ділянці, що належить позивачам на праві власності на підставі державних актів серії ЯЛ № 975956 та серії ЯЛ № 975955 від 16.11.2010 р., однак, при розгляді попереднього позову у справі №490/10991/13-ц, позивач вказував, що ці об'єкти, які він зараз просить зобов'язати відповідача знести за свій рахунок, розташовані на земельній ділянці загального користування.

Та обставина, що зазначена позивачем земельна ділянка є територією двору загального користування підтвердждується наданими сторонами фотографіями, а також встановлена попереднім рішеням Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.12.2013р.

Таким чином, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позивачі не довели факт порушення відповідачем їх права користування на належну їм на праві власності земельну ділянку.

За такого, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 30, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст.125, 152 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання знесення самовільного побудованих споруд, відшкодування моральної шкоди, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Миколаївська міська рада, - відмовити.

Судові витрати, віднести на рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.В.Мамаєва