Справа №442/1907/15-ц
Провадження №2/442/846/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Юнікон» до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», ОСОБА_1 про відшкодування збитків та стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних від простроченої суми основного боргу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути солідарно з відповідачів: збитки у розмірі 686666,66 грн., з яких 317711,89 грн. реальних збитків, 268954,77 грн. - упущеної вигоди; інфляційні нарахування на суму простроченої суми основного боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, за період з 25.09.2012 р. по 21.05.2015 р. включно у сумі 300319,70 грн.; три проценти річних від простроченої суми основного боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем-1, за період з -27.07.2012 р. по 21.05.2015 р. включно у сумі 56276,73 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивачем з метою поповнення власних обігових коштів шляхом закритого (приватного) розміщення звичайних іменних відсоткових облігацій Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» (реєстраційний номер випуску 03/04/2/2/09Т відповідно до Свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій підприємств, виданого Дніпропетровським територіальним управлінням ДКЦП та ФР 29.10.2009 року) в період з 22.12.2009 року по 21.02.2010 року здійснено залучення грошових коштів на загальну суму 27870000 грн. за умови сплати власникам облігацій відсоткового доходу у розмірах і в порядку, визначених в п. 4.11. розділу 4 Інформації про облігації, щодо яких прийнято рішення про закрите (приватне) розміщення згідно з Рішенням про закрите (приватне) розміщення іменних відсоткових облігацій приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН».

Відповідно до вказаної Інформації позивач (емітент) зобов'язаний сплачувати на користь власників облігацій за користування залученими грошовими коштами: щомісячно у розмірі 16 відсотків річних основний відсотковий доход, сума якого розраховується за формулою 2 вищевказаного розділу Інформації; додатковий відсотковий дохід, що забезпечує підтримку мінімальної доходності у розмірі 11 відсотків в еквіваленті доларів США, який виплачується щомісячно одночасно з основним відсотковим доходом, розмір якого розраховується за формулою 3 вищевказаного розділу Інформації; одноразово суму додаткового відсоткового доходу, що підлягає виплаті при погашені облігації або пред»явлені облігації для дострокового викупу і яка компенсує втрати власників облігацій в зв'язку з різницею між офіційним обмінним курсом НБУ станом на 22.12.2009 року та на дату погашення або дострокового викупу облігації, та яка розраховується за формулою 4 вищевказаного розділу Інформації. Термін обігу зазначених облігацій позивача з 22.12.2009 року по 26.12.2014 рік.

Залучені таким способом фінансові ресурси відповідно до п.4.5. розділу 4 Інформації призначені для використання позивачем на розширення асортименту та обсягу закупівлі товарів: металопродукції, будівельних матеріалів, вузлів і комплектуючих для залізничного рухомого складу; придбання та монтаж нового устаткування для розширення асортименту та обсягу випуску металоконструкцій та кованих виробів власного виробництва; будівництво, проектні роботи та реконструкцію існуючих виробничих площ, що дасть можливість збільшити обсяги реалізації. За напрямками використання залучені грошові кошти планується розподілити та використовувати в господарській діяльності позивача наступним чином: на розширення асортименту та обсягу закупівлі товарів: металопродукції, будівельних матеріалів, вузлів і комплектуючих для залізничного рухомого складу - 12 000 тис грн.; на придбання та монтаж нового устаткування для розширення асортименту та обсягу випуску металоконструкцій та кованих виробів власного виробництва - 1 500 тис. грн.; на будівництво, проектні роботи та реконструкцію існуючих виробничих площ - 4 500 тис. грн.

Виходячи з мети емісії облігацій, визначеній в п. 4.5. Інформації, погашення облігацій та виплата відсоткового доходу за облігаціями повинно здійснюватися за рахунок доходу, отриманого емітентом (позивачем) від виробничої діяльності після розрахунків з бюджетом і сплатою інших обов'язкових платежів.

19.01.2012 року в межах ведення господарської діяльності між позивачем та ПАТ «ДЗАК» укладено договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідально до умов якого позивач надав поворотну фінансову допомогу ПАТ «ДЗАК» у розмірі 1800000 грн., а ПАТ «ДЗАК» зобов»язався повернути поворотну фінансову допомогу не пізніше 20 лютого 2012 року включно. На виконання умов вказаного договору позивач перерахував ПАТ «ДЗАК» платіжними дорученнями № 312 від 19.01.2012 року грошові кошти на суму 300 000 грн., №317 від 20.01.2012 року - на суму 1 000 000 грн., №320 від 20.01.2012 року - на суму 500 000 грн., а всього 1 800 000 грн.

Згідно з п. 6.1. цього договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов»язань за цим договором винна сторона відшкодовує другій стороні збитки.

В якості забезпечення виконання зобов»язань ПАТ «ДЗАК» перед позивачем за цим договором укладено договір поруки №1 від 19.01.2012 року, згідно якого ОСОБА_1 поручився перед позивачем за виконання ПАТ «ДЗАК» зобов'язань, передбачених договором № 1 про надання поворотної фінансової допомоги. Як зазначено в п. 1.3. договору поруки позичальник (ПАТ «ДЗАК») і поручитель (ОСОБА_1) відповідають перед позикодавцем (позивачем) як солідарні боржники.

Проте, ПАТ «ДЗАК» своїх зобов'язань з повернення суми поворотної фінансової допомоги у зазначені у договорі №1 про надання поворотної фінансової допомоги строки виконав не в повному обсязі, а саме - не погасив 800 000 грн.

В зв»язку з цим, позивач був змушений 26.07.2012 року звернутися до господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ «ДЗАК» про стягнення з нього вказаного боргу. 06.08.2012 року в процесі розгляду господарського спору зазначена заборгованість була частково погашена ПАТ «ДЗАК» у розмірі 100000 грн. 00 коп. Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.08.2012 року по господарській справі № 5015/2751/12 за позовом Приватного акціонерного товариства «Юнікон» до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2012р., з ПАТ «ДЗАК» було вирішено стягнути 700000 грн. основного боргу, 10323,29 грн. - 3% річних, 51814,21 грн. - пені, 80000 грн. штрафу та 18842,75 грн. судового збору.

Після прийняття зазначеного судового рішення, а саме 25.09.2012 року ПАТ «ДЗАК» частково погасив вказану заборгованість перед позивачем на суму 40000 грн. 00 коп., внаслідок чого вона склала по сплаті і основного боргу за договором №1 поворотної фінансової допомоги від 19.01.2012 року 660000 грн. 00 коп.

Також виходячи з умов договору поруки, позивач був змушений звернутися з аналогічним позовом до ОСОБА_1 Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2012 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2013 року, з ОСОБА_1 було вирішено стягнути на користь позивача заборгованість з повернення фінансової допомоги в сумі 660 тис. грн. 00 коп., 80 000 грн. 00 коп. штрафу за невиконання зобов'язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги, 51814 грн. 21 коп. пені за невиконання зобов'язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги, 70 000 грн. 00 коп. штрафу за невиконання договору поруки, 1 246 грн. 58 коп. пені за невиконання договору поруки, судовий збір у розмірі 3 219 грн. 00 коп., а всього 866 279 грн. 79 коп.

Вказані судові рішення набули законної чинності, не скасовані, тобто відповідно до вимог чинного законодавства України є обов'язковим до виконання на всій території України. Однак, до цього часу вказані судові рішення відповідачами фактично не виконані, заборгованість ними не погашена, а тому в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник ПАТ «ДЗАК» Бурмас Ю.Р. позовні вимоги визнав частково з підстав викладених в письмовому запереченні.

Відповідач ОСОБА_1 в дане судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки.

Представник позивача та представник ПАТ «ДЗАК» наполягали на розгляді справи у відсутності ОСОБА_1, при цьому вказуючи на те, що останній свою позицію щодо позову висловив у письмовому запереченні, яке мається в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Особа, яка вважає, що її право чи інтерес порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких передбачений ст.16 ЦК України, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що 19.01.2012 року в межах ведення господарської діяльності між позивачем та ПАТ «ДЗАК» укладено договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач надав поворотну фінансову допомогу ПАТ «ДЗАК» у розмірі 1800000 грн., а ПАТ «ДЗАК» зобов»язався її повернути не пізніше 20 лютого 2012 року включно. На виконання умов вказаного договору позивач перерахував ПАТ «ДЗАК» платіжними дорученнями № 312 від 19.01.2012 року грошові кошти на суму 300 000 грн., №317 від 20.01.2012 року - на суму 1 000 000 грн., №320 від 20.01.2012 року - на суму 500 000 грн., а всього 1 800 000 грн.

В якості забезпечення виконання зобов»язань ПАТ «ДЗАК» перед позивачем за цим договором, 19.01.2012 року було укладено договір поруки № 1, згідно якого ОСОБА_1 поручився перед позивачем за виконання ПАТ «ДЗАК» зобов'язань, передбачених договором № 1 про надання поворотної фінансової допомоги. Як зазначено в п. 1.3. договору поруки позичальник (ПАТ «ДЗАК») і поручитель (ОСОБА_1) відповідають перед позикодавцем (позивачем) як солідарні боржники.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.08.2012 року за позовом ПрАТ «Юнікон» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2012р., вирішено з ПАТ «ДЗАК» стягнути 700000 грн. основного боргу, 10323,29 грн. - 3% річних, 51814,21 грн. - пені, 80000 грн. штрафу та 18842,75 грн. судового збору.

25.09.2012 року ПАТ «ДЗАК» частково погасив вказану заборгованість перед позивачем на суму 40000 грн. 00 коп., внаслідок чого вона склала по сплаті основного боргу за договором №1 поворотної фінансової допомоги від 19.01.2012 року 660000 грн. 00 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2012р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2013 року, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість з повернення фінансової допомоги в сумі 660 тис. грн. 00 коп., 80 000 грн. 00 коп. штрафу за невиконання зобов'язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги, 51814 грн. 21 коп. пені за невиконання зобов'язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги, 70 000 грн. 00 коп. штрафу за невиконання договору поруки, 1 246 грн. 58 коп. пені за невиконання договору поруки, судовий збір у розмірі 3 219 грн. 00 коп., а всього 866 279 грн. 79 коп. Однак, вказані судові рішення фактично не виконані по даний час.

Згідно п. 6.1. вказаного вище договору «про надання поворотної фінансової допомоги» за невиконання або неналежне виконання своїх зобов»язань за цим договором винна сторона відшкодовує другій стороні збитки, що також відображено у ст. 623 ЦК України «боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки».

Під збитками згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України маються на увазі: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Як слідує зі змісту ст.ст. 614, 623 ЦК України для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: 1) порушення зобов'язання; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вини.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Внаслідок порушення відповідачами (ПАТ «ДЗАК» та ОСОБА_1) своїх грошових зобов'язань, відповідно, за договорами поворотної фінансової допомоги №1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року, а саме несвоєчасного погашення ними заборгованості перед позивачем у розмірі 660000 грн., позивач не одержав в установлений строк належних йому за цими договорами грошових коштів, тобто був позбавлений можливості їх використовувати у своїй господарській діяльності на визначені ним раніше цілі, в зв»язку з чим, з метою недопущення своєї неплатоспроможності та відновлення свого порушеного права був змушений використовувати для задоволення необхідних потреб своєї господарської діяльності частину грошових коштів, які були залучені ним шляхом розміщення облігацій на цілі, визначені в розділі 4 Інформації про облігації, у розмірі існуючої за договорами поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року заборгованості у сумі 660000 грн. Внаслідок цього, позивачу з вини відповідачів спричинено реальні збитки у розмірі сплаченого власникам облігацій відсоткового доходу за користування залученими у них грошовими коштами у сумі 660000 грн., які фактично не використовувалися на визначені цілі, а використовувалися для покриття поточних потреб позивача, що за період з 21.02.2012 рік по 01.12.2014 рік включно склали 317711,89 грн.

Виходячи із наведених вище обставин суд приходить до переконання, що існують законні підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування йому солідарно за рахунок відповідачів реальних збитків у сумі сплаченого власникам облігацій відсоткового доходу за користування грошовими коштами у сумі 660000 грн. у розмірі 317711,89 грн., які він зробив для відновлення свого порушеного права в зв'язку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобов'язань, відповідно, за договорами поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року.

Крім цього, внаслідок порушення з вини відповідачів, умов договорів, відповідно, поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року позивач був позбавлений права одержувати додаткові доходи, які він міг би одержати реально за звичайних обставин, якби його право не було порушено відповідачами (упущену вигоду).

Зокрема, позивач за умови розміщення вказаних грошових коштів (у сумі 800000 грн. - в період з 21.02.2012 р. по 06.08.2012 р., 760000 грн. - в період з 07.08.2012 р. по 25.09.2012 р., 660000 грн. - в період з 26.09.2012 року по 01.12.2014 р.), залучених за облігаційною позикою, на депозитному вкладі згідно з умовами договору банківського вкладу з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який відповідно до ст. ст. 633, 1058 ЦК України за своєю правовою суттю є публічним договором, тобто таким, за яким банк зобов»язаний укласти зазначений договір за однаковими для всіх споживачів умовами з кожним, хто до нього звернеться, та яким передбачено нарахування на суму депозиту відсотків у розмірі, виходячи з діючих відсоткових ставок банку по депозитному вкладу «Класичний» у сумі від 50000 грн. до 1000000 грн. строком від 271 днів до 366 днів згідно довідки, наданої банком (додається до позову), за період з 21.02.2012 р. по 01.12.2014 р. включно міг би отримати дохід у вигляді процентів за вказаним банківським вкладом у розмірі 268954,77 грн. При цьому позивач вжив всіх необхідних заходів щодо їх відшкодування, неодноразово звертаючись з письмовими вимогами (претензіями) до відповідачів про повернення несвоєчасно сплачених коштів, відповідно, за договорами поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року з відповідними позовами до суду. Розрахунок суми процентів, які були б нараховані на вказані грошові кошти за період з 21.02.2012 року по 01.12.2014 рік включно, які позивач міг би розмісти на депозитному вкладі у випадку, якщо б відповідачі не порушили свої зобов'язання за договорами поворотної фінансової допомоги від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року.

Крім цього, з відповідачів слід солідарно стягнути інфляційні нарахуваня і 3 відсотків річних на суму непогашеної заборгованості у розмірі 660000 грн. після прийняття судами відповідних рішень про стягнення заборгованості за договорами, відповідно, поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року та поруки №1 від 19.01.2012 року за період з 27.07.2012 р. (наступний день та дата подачі позивачем позову до ПАТ «ДЗАК») по 21.05.2015 року включно.

Зокрема, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов»язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Тобто, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Зазначена правова позиція відображена в постановах Верховного Суду України, зокрема: від .10.2011 р. по справі №6-38цс11, від 06.06.2012 року по справі №6-49цс12.

Станом на 21.05.2015 р. борг не погашено.

Суд дає віру наданому позивачем розрахунку суми інфляційних нарахувань та 3 процентів річних, нарахованих на непогашену суму заборгованості, згідно якого сума інфляційних нарахувань на непогашену заборгованість (основний борг), за період з 27.07.2012 р. (наступний день після дати подачі позивачем позову до ПАТ «ДЗАК») по 21.05.2015 року, становить 300319,70 грн., три проценти річних на вищевказані суми заборгованості становить - 56276,70 грн., а тому такі підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст..ст.16, 22, 541, 543, 599, 614, 623, 625 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Юнікон» задоволити.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22. п/р в ПАТ "Укргазпромбанк" МФО 320843, код ЄГРПОУ 00240158), ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН»:

- збитки у розмірі 686666,66 грн., з яких 317711,89 грн. реальних збитків, 268954,77 грн. - упущеної вигоди;

- інфляційні нарахування на суму простроченої суми основного боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, за період з 25.09.2012 р. по 21.05.2015 р. включно у сумі 300319,70 грн.;

- три проценти річних від простроченої суми основного боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 19.01.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем-1, за період з -27.07.2012 р. по 21.05.2015 р. включно у сумі 56276,73 грн.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22. п/р в ПАТ "Укргазпромбанк" МФО 320843, код ЄГРПОУ 00240158), ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» (49005, м. Дніпропетровськ, вул. О. Гончара, 28А, п/р 2 у ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В.