У х в а л а

30 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_37, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_7, ОСОБА_33, ОСОБА_35 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2015 року, позов задоволено частково, постановлено: визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22 липня 2008 року № 1146, від 26 серпня 2008 року № 1359, від 16 жовтня 2008 року № 1630, від 20 жовтня 2008 року № 1654, від 17 листопада 2008 року № 1778, від 21 травня 2009 року № 624; визнати недійсними державні акти, видані ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_36, ОСОБА_35, ОСОБА_4, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33; скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на земельні ділянки за ОСОБА_8 та ОСОБА_4; витребувати на користь держави із незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спірні земельні ділянки та визнати за державою право власності на 10 земельних ділянок загальною площею 37 га; у решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_35 та ОСОБА_4 відхилено, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неоднакове застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-405а14).

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що спірні земельні ділянки до моменту передачі їх у власність відповідачам відносились до земель водного фонду, районна державна адміністрація не мала права ними розпоряджатись, спірні земельні ділянки вибули із власності держави поза волею останньої, оскільки уповноважений державою орган відповідного рішення не приймав.

У наданій для порівняння постанові Верховний Суд України дійшов висновку про те, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання із прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладення договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту. Скасування такого рішення органу місцевого самоврядування не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності чи користування земельною ділянкою до розгляду спору про їх оскарження та ухвалення відповідного рішення.

Таким чином надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Оскільки на підтвердження доводів щодо неоднакового застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник не надав копії різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції, тому посилання ОСОБА_4 на пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України, як на підставу задоволення його заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень, не заслуговує на увагу.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_37, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_7, ОСОБА_33, ОСОБА_35 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок, визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 24 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк