Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3, реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції, треті особи: Генічеське державне бюро технічної інвентаризації, державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Дурицька Марина Євгеніївна, приватне підприємство «Торнадо», про визнання права власності на нерухоме майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в 1990 році Генічеський районний вузол зв'язку (на теперішній час - Генічеський цех телекомунікаційних послуг № 1 Херсонської філії ПАТ «Укртелеком») брав участь у будівництві будинку АДРЕСА_1 і прибудови до нього, замовником якого був Генічеський рибоконсервний завод. Згідно із договором про передачу приміщення від 14 січня 1992 року рибоконсервний завод здійснив відчуження вбудовано-прибудованого приміщення шляхом безоплатної передачі зі свого балансу на його баланс. Приміщення використовується для розміщення телекомунікаційного обладнання - телефонної станції SJ-2000, яка обслуговує абонентів м. Генічеська. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27 січня 2009 року підтверджено законність набуття ним права власності на вбудовано-прибудоване приміщення до будинку АДРЕСА_1, площею 101,8 кв.м.

Позивач зазначав, що не має можливості здійснити державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, оскільки ОСОБА_3 не визнає його.

Крім того, останній вважає спірну прибудову своєю власністю, посилаючись на рішення Постійно діючого третейського суду Асоціації «Право і бізнес» від 05 травня 2008 року та на реєстрацію за ним права власності на спірне майно.

Зважаючи на викладені обставини та враховуючи уточнення, ПАТ «Укртелеком» просило визнати за ним право власності на вбудовано-прибудоване приміщення площею 101,8 кв. м до буд. АДРЕСА_1 та зобов'язати реєстраційну службу здійснити державну реєстрацію, а також скасувати державну реєстрацію на дане майно за ОСОБА_3, зобов'язавши реєстраційну службу внести про це запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» задоволено частково. Визнано за ПАТ «Укртелеком» право власності на вбудовано-прибудоване приміщення площею 101,8 кв.м до будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано реєстраційну службу Генічеського управління юстиції здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно за ПАТ «Укртелеком». У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 квітня 2015 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртелеком» про зобов'язання реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вбудовано-прибудоване приміщення до будинку № АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено нове рішення, яким вказані позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» задоволено. Зобов'язано реєстраційну службу Генічеського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вбудовано-прибудоване приміщення площею 101,8 кв. м до будинку АДРЕСА_1. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами встановлено, що згідно з договором про передачу приміщення районного вузлу зв'язку від 14 січня 1992 року Генічеський рибоконсервний завод і Генічеський районний вузол зв'язку уклали договір про те, що завод за договором з підрядником і відповідно до проекту, здійснивши будівництво 57-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим приміщенням для вузла зв'язку площею 180 кв. м, фактичною вартістю 97 тис. крб, передав останньому вказане приміщення з балансу на баланс безкоштовно.

Згідно з довідкою ПАТ «Укртелеком» на балансі Херсонської філії обліковуються виробнича будівля (частина) площею 101,8 кв. м, розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27 січня 2009 року визнано право власності відкритого публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на вбудовано-прибудоване приміщення площею 101,8 кв. м до будинку № АДРЕСА_1. Позов судом задоволено на підставі ст. 328 ЦК України.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Право і бізнес» від 05 травня 2008 року визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 103,5 кв. м, яке зареєстроване за відповідачем 26 червня 2008 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» та визнаючи за ним право власності в порядку ст. 392 ЦК України на вбудовано-прибудоване приміщення площею 101,8 кв. м до будинку АДРЕСА_1 і зобов'язуючи реєстраційну службу здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, виходив із законності набуття права власності на нього ПАТ «Укртелеком» і невизнання цього права відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_3, суд виходив із їх необґрунтованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртелеком» про зобов'язання реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вбудовано-прибудоване приміщення до будинку АДРЕСА_1 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд зазначив, що наявність нескасованої реєстрації права власності на це нерухоме майно за ОСОБА_3 унеможливлює виконання судового рішення про здійснення реєстраційною службою реєстрації права власності за ПАТ «Укртелеком».

Проте погодитися з висновками судів не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

У разі порушення цивільного права у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення, тобто особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Як убачається зі змісту позовної заяви, ПАТ «Укртелеком» просило визнати за ним право власності на вбудовано-прибудоване приміщення АДРЕСА_1 на підставі ст. ст. 328, 392 ЦПК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Підстави набуття права власності - це юридичні факти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вже набув право власності у спосіб, передбачений законом. Зокрема, рішенням Господарського суду Херсонської області від 27 січня 2009 року за ПАТ «Укртелеком» визнано право власності на вказане вище приміщення на підставі ст. 328 ЦК України.

Водночас суд повторно визнав за ним право власності на спірне майно і зобов'язав реєстраційну службу Генічеського районного управління юстиції здійснити його реєстрацію, зазначивши, що ПАТ «Укртелеком» є законним власником згаданого вище приміщення.

При цьому залишив поза увагою ту обставину, що згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Генічеського державного бюро технічної інвентаризації законним власником спірного майна є ОСОБА_3, право власності якого не припинене і не скасоване.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін в частині визнання права власності на нерухоме майно за ПАТ «Укртелеком», апеляційний суд на порушення вимог статей 315, 316 ЦПК України не усунув допущені порушення суду першої інстанції, не звернув уваги на те, що позивачем обрано спосіб захисту права, який не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, а також на те, що ОСОБА_3 не є тією особою, яка перебуває з позивачем у правовідносинах щодо набуття права власності.

Наведене свідчить, що як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та уточнити позовні вимоги з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С. Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик