Номер провадження 2/754/5248/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Козійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що після смерті ОСОБА_5 позивачі звернулися до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак отримали відмову, оскільки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві накладено арешт. Враховуючи відповідь ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про неможливість зняття арешту з квартири, у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження, позивачі були змушені звернутися до суду.

У позовній заяві позивачі просять суд, скасувати арешт, накладений постановою №6-108/5 відділу державної виконавчої служби у Ватутінському районі м. Києва від 26.03.2001 року на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачам в рівних долях.

Від позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представником відповідача до суду направлено лист про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 24.11.1999 року, квартира НОМЕР_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_5 в рівних долях та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_5 позивачі звернулися до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак останнім було повідомлено, що починаючи з 2001 року на квартиру АДРЕСА_1, державним виконавцем накладено арешт.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві з метою зняття арешту.

29.07.2015 року на адресу позивачів відповідачем було направлено відповідь про неможливість зняття арешту, оскільки, виконавчі документи строк зберігання яких закінчився підлягають знищенню (а.с.7).

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_6 від 11.08.2015 року на спірну квартиру накладено арешт на підставі постанови від 26.03.2001 року державного виконавця ВДВС у Ватутінському районі (а.с.8).

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 пояснив, що об'єктом обтяження є вся квартира, а власником квартири зазначений тільки ОСОБА_1, хоча ОСОБА_1 є власником квартири лише 1/5 частини квартири, тобто про інших співвласників квартири у витязі з Реєстру нічого не зазначається. Більш того, виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на виконанні не перебувають, таким чином, арешт на квартирі є безпідставним.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно з п. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до п. 2. ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи те, що на теперішній час у провадженні ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 не має, виконавчі провадження про стягнення боргу з останнього знищені за закінченням строку їх зберігання як закінчені та виконані повністю, а наявне обтяження нерухомого майна, порушує права позивачів, передбачені ст. ст. 316-319, 321, 325 ЦК України, тому суд вважає за необхідне зняти арешт та заборону на відчуження спірної квартири.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 79, 81, 84, 85, 208, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт на нерухоме майно та заборону на відчуження нерухомого майна накладений постановою №6-108/5 відділу державної виконавчої служби у Ватутінському районі м. Києва від 26 березня 2001 року - трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальна площа, якої становить 68,8кв.м, житловою площею - 41,40кв.м, що належить на праві власності в рівних долях ОСОБА_5, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4), відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 24 листопада 1999 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: