АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/341/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3075/15Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", відділення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в м. Полтаві про стягнення боргу за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкраща пропозиція" у гривнях №007-16523-201114 від 20.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Дельта Банк», відділення ПАТ "Дельта Банк" в м. Полтаві про стягнення боргу за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкраща пропозиція" у гривнях №007-16523-201114 від 20.11.2014 року, посилаючись на те, що 20.11.2014 року між ним та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу № 007-16523-201114, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 49 391 грн. з датою повернення вкладу 18.02.2015 року, з визначеною процентною ставкою 25 % річних. 20 лютого 2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до ПАТ "Дельта Банк" про отримання ним свого депозитного вкладу та нарахованих на вклад відсотків всього у сумі 52133,55 грн. На письмове звернення позивача, він відповіді не одержав, а на його чисельні усні звернення до представників банківської установи у поверненні його коштів відмовляється з різних причин, які умов договору вкладу ніяким чином не стосуються.

В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача суму депозитного вкладу 52 133, 55 грн., 3% річних в розмірі 29,99 грн., а також 389, 93 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Окрім того, ОСОБА_3 просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» 5000 грн. завданої моральної шкоди та 500 грн. витрат на надання правової допомоги.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 рокузаявлені вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_3 52433 (п'ятдесят дві тисячі чотириста тридцять три) грн. 49 коп. загалом по внесенню тіла вкладу, процентних нарахувань за його користування у вигляді пені та річних, а також 3400 (три тисячі чотириста) моральної шкоди за прострочення виконання договірних зобов'язань.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь держави 558, 33 грн. витрат, пов'язаних із судовим збором.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився відповідач ПАТ «Дельта Банк», який його оскаржив, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку доказів по справі, що призвело, на його думку, до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" 20 листопада 2014 року укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) "Найкраща пропозиція" у гривнях № 007-16523-201114.

Відповідно до п. 1.3. договору предметом договору є вклад, який залучається на строк і з моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6 Договору, та по 18 лютого 2015 року включно.

У ПАТ "Дельта Банк" відкрито на ім'я позивача депозитний рахунок НОМЕР_1 на який 20.11.2014 року банком було зараховано депозитний вклад у сумі 49 391,00 грн.

Відповідно до п. 1.4 договору процентна ставка на суму вкладу становить 13 процентів річних. Як передбачено п. 1.4.1 договору, у разі, якщо даний договір є діючим на дату закінчення строку вкладу, то розмір процентної ставки збільшується на 12 процентів річних для вкладів у гривні.

За п. 1.9 договору нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченні строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_2, відкритий в установі Банку.

За п. 1.10 договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_2 відкритий в установі Банку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд виходив з того, що оскільки банк порушив умови договору, депозитний вклад разом з нарахованими відсотками не повернув, чим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, тому існують правові підстави для стягнення із ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача суму депозитного вкладу та відсотків, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, а також підлягає відшкодуванню моральна шкода.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, як зазначено у ст. 1060 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

В ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначається, що даним Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Згідно з Постановою Правління НБУ № 150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_5 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08 квітня 2015 року продовжено тимчасову адміністрацію до 02 вересня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 року продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду.

Крім того, згідно спеціальної процедури видачі коштів кредиторам АТ «Дельтабанк» в Полтавській області виплата коштів проводиться через ПАТ «Укрексімбанк», зокрема, позивачу до виплати призначено 52 309, 58 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів.

Разом з тим, у разі порушення прав кредитора при задоволенні його вимог, кредитор може оскаржити дії Фонду чи його працівників до суду.

З наведених вище підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуваннюз ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення боргу за договором банківського вкладу.

Керуючись ст. 303, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", відділення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в м. Полтаві про стягнення боргу за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкраща пропозиція" у гривнях №007-16523-201114 від 20.11.2014 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя: В.П. Пікуль