АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8374/2015 Головуючий у 1-й інстанції Леонтюк Л.К.
Доповідач Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої Кравець В.А.,

Суддів Ратнікової В.М.,Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №223394816 від 23.04.2008 року, станом на 10.02.2015 року в сумі 5 716,32 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 880 830,87 грн., яка складається із: 63 097,60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 1 567 375,62 грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1 653,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 41 063,08 грн.; 6 935,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 172 270,07 грн. заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 6 491,64 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 161 255,55 грн.; 5 683,67 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 141 185,18 грн. - розрахована пеня та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року - позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №223394816 від 23.04.2008 року станом на 10 лютого 2015 року у розмірі 75 716доларів США 32 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 880 830,87 грн., яка складається із:

- 63 097 доларів США 60 центів, що еквіваленті по курсу НБУ складає 1 567 375 гривень 62 копійки - заборгованість по тілу кредиту;

- 1 653 долари США 07 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 41 063 гривні 08 копійок - прострочена заборгованість за кредитом;

- 6 935 доларів США 05 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 172 270 гривень 07 копійок - заборгованість по відсоткам;

- 6 491 долар США 64 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 161 255 гривень 55 копійок; - прострочена заборгованість по відсоткам;

- 5 683 долари США 67 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 141 185 гривень 18 копійок - розрахована пеня. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що позивач, маючи ліцензію на проведення валютних операцій, при наданні кредиту достовірно знав, що отримані валютні кошти будуть використані на розрахунок з резидентом України, а саме з українською будівельною компанією. Відповідно до вимог ст. 5 п.4 декрету України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» всі розрахунки на території України між особами, не маючими ліцензії, проводяться виключно в національній валюті України. А відповідно до п.2 статті 13 цього декрету, Банк є агентом валютного контролю і зобов'язаний слідкувати за виконанням валютного законодавства і не може видавати кредити в валюті для розрахунку з резидентом.

Крім того, в день отримання кредиту, позивач (банк) проконвертував долари США в гривні і будівельна компанія отримала гроші в гривнях, в дійсності банк, як юридична особа, яка є агентом валютного контролю в Україні, допустив здійснення незаконної валютної операції, учасником якої він сам і був.

Зазначає, що фактично валютний кредит вона не отримувала, а були отримані гривні. Тому, розрахунок боргу по кредиту повинен бути виконаний у гривні, а не в доларах США.

Сторони в судове засідання не з»явилися , про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, заборгованість у повному обсязі не погашена, умови договору порушуються відповідачем в частині повернення кредитних коштів, а тому права позивача підлягають судовому захисту.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» назву якого змінено на ПАТ « Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі статуту та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір № 223394816, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 73 000, 00 дол. США (а.с. 9-18)

Кошти позичальнику видано на придбання нерухомості та сплату комісії за кредитним договором, строком на 204 місяці, з датою остаточного погашення 23 квітня 2025 року.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується валютними меморіальними ордерами № 08X848290 та № 08X832858 від 23 квітня 2008 року.

Натомість, ОСОБА_1. свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка на 10.02.2015 року становить - 75 716,32 дол. США., що в еквіваленті по курсу НБУ -1 880 830,87 грн., яка складається: 63 097,60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 1 567375,62 грн. -заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1 653,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 41 063,08 грн.; 6 935,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 172 270,07 грн. заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 6 491,64 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ -161 255,55 грн.; 5 683,67 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 141185,18 грн. -розрахована пеня.

06 жовтня 2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. № 114-30-0-00/15-35745, проте заборгованість погашена так і не була.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що умови кредитного договору не виконуються належним чином, а тому заборгованість має бути стягнута в судовому порядку.

Проте, апеляційна інстанція не погоджується з висновком суду про стягнення пені у розмірі 5 683,67 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 141185,18 грн., з огляду на таке.

За правилами ч.3 ст. 303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених договором, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань. (п. 16.3 Кредитного договору).

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинно бути зазначено встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 ЦК України установлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Отже, положення ч. 2 ст. 192, ч. з ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом.

Разом із цим за змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто поряд зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Однак, вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій.

Судом першої інстанції залишена поза увагою валюта, в якій нараховані штрафні санкції, оскільки відповідно до матеріалів справи вони нараховувалися в валюті та проводився перерахунок в еквіваленті на гривню.

Вказана правова позиція висловлена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року, 15.10.2014 року,13.03.2014 року19.11.2014року.

Так, з розрахунку, наданого позивачем, убачається, що пеня була обрахована у доларах США - 5 683,67, а потім переведена в гривню і вже становила 141 185,18 грн.(а.с.5-8)

Наразі, розмір пені, виходячи з суми простроченого платежу у доларах США, з урахуванням курсу долара у відповідні періоди та кількості днів прострочення, становить 89406 грн. 65 коп., яка підлягає стягненню з відповідача, а рішення в цій частині підлягає зміні із зменшенням суми стягнутої пені.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що банк не мав права видавати кредит в іноземній валюті , оскільки згідно з п. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати операції і угоди з валютними цінностями на підставі індивідуальної банківської ліцензії, яку ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» було надано на здійснення операцій та угод, визначених ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , зокрема, для ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, рішення суду підлягає зміні в частині стягнення пені, в іншій частині рішення слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року в частині стягнення 5 683 долари США 67 центів, що еквіваленті по курсу НБУ складає 141 185 гривень 18 копійок - розрахована пеня, змінити, виклавши рішення в цій частині в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по пені у розмірі 89406 грн. 65 коп .

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: