РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/2599/14-ц

Провадження № 2/390/18/15

"03" липня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шматковій А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно та визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, просила визнати житловий будинок № 73/2 по вул. Ворошилова в с. Підгайці Кіровоградського району спільною сумісною власністю із відповідачем ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на ? частину цього житлового будинку із надвірними будівлями, а також стягнути із відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з 1992 року переїхала проживати разом із відповідачем у спірний будинок. З 2007 року їхні шлюбні відносини були розірвані, відповідач пішов з родини проживати до іншої жінки, а в червні 2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Вона проживала у спірному домоволодінні разом із дітьми. Будинок утримувала власним коштом, здійснювала поточні та капітальний ремонт. Відремонтувала власним коштом дах будинку, підвела в будинок воду, звела новий паркан. Відповідач у витратах на утримання будинку участі не брав. Тому вважає будинок спільною приватною власністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував. Пояснив суду, що з 1992 по 2007 рік був одружений із ОСОБА_4. У шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Спірний будинок він отримав у спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 в 1989 році. 1995 року він офіційно оформив спадщину. Всі прибудови та господарські будівлі були зведені ще до шлюбу. Після розірвання шлюбу проживав окремо від ОСОБА_4, а тому робіт по благоустрою будинку не здійснював. Просив ОСОБА_4 вибралася із будинку, проте на його прохання були погрози від співмешканця. Власного житла немає.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Свою позицію аргументували тим, що позивачем ОСОБА_4 здійснювався саме поточний ремонт, а не капітальний. Тому вважають, що позивачем не доведено, що будинок істотно збільшився у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу покращень. Також просили відмовити в задоволенні позову у звязку із пропуском позовної давності (а.с. 101).

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що є мачухою ОСОБА_2, ОСОБА_4 знає як колишню дружину пасинка. Спірний будинок разом із господарськими будівлями був побудований ще до одруження останніх.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_2 є її чоловіком. З 29.04.2007 почали спільно проживати із останнім. Їй відомо, що ОСОБА_2 дбав про своїх дітей від першого шлюбу, завжди виплачував аліменти, брав путівки в дитячі санаторії. На цей час вони проживають в квартирі, яку орендують. ОСОБА_2 хотів продати будинок, щоб на отримані кошти придбати однокімнатну квартиру.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суд, що є хрещеною матірю дітей подружжя ОСОБА_9. Їй відомо, що спірний будинок і всі будівлі зведені ще до весілля. Кошти в сімю заробляв ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 просив вибратися ОСОБА_4, проте у звязку з проживанням в будинку дітей він перестав на цьому наполягати.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суд, що ОСОБА_2 є його двоюрідним братом, підтримує із ним дружні відносини. Із ОСОБА_4 не підтримує відносини. Спірний будинок і прибудови були зведені ще до весілля, вода проведена в 2005 році. Після розірвання шлюбу в спірному будинку не був.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що є донькою позивача і відповідача по справі. В спірному будинку вона проживає разом із матірю та братом ОСОБА_9. Батько ОСОБА_2 не проживає із сімєю із часу розірвання шлюбу. Будинок утримує матір та здійснює ремонти матір. Батько кошти на ремонт не надавав.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що є матірю позивачки. Їй відомо, що її донька разом із внуками проживає у будинку, який належить ОСОБА_2. За час проживання у спірному будинку ОСОБА_4 здійснювала поточні ремонти, перекрила дах будинку, відремонтувала проводку, почистила колодязь, звела забір. ОСОБА_2 не фінансував та не брав участі в ремонтах будинку.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що ОСОБА_4 знає, оскільки працювала разом із нею в кафе «Мамайська корчма». Може охарактеризувати її як добру, порядну людину.

Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

В судовому засіданні встановлено наступне.

29.08.1992 ОСОБА_2 та ОСОБА_13 уклали шлюб, а 04.04.2007 шлюб між ними було розірвано (а.с. 11-12, 146-147).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 28.02.1995 ОСОБА_2 отримав у спадщину від ОСОБА_14 житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в селі Підгайці, по вулиці Ворошилова, № 73/2 (а.с. 13).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 24.01.2012 ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 73/2 по вул. Ворошилова в с. Підгайці Кіровоградського району (а.с. 117).

Згідно із довідкою № 945 від 12.09.2011, виданою виконкомом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району, ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає в селі Підгайці, вул. Ворошилова, б.73, і має такий склад сімї: син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом із матірю, знаходяться на її утриманні (а.с. 26, 28). В довідці № 925 від 30.09.2014 зазначено, що відповідно до земельно-кадастрової книги № 2 за адресою: с. Підгайці, вул. Ворошилова, б. 73, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,26 га та житловий будинок, зареєстровані за ОСОБА_2, земельна ділянка не приватизована (а.с.27).

Згідно із довідками ПАТ «Гідросила» від 11.12.2014 ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_2 (а.с. 115-116).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 24/1 від 17.04.2015: 1) вартість будівництва прибудови літ. «а2» до спірного житлового будинку станом на час проведення дослідження складає 25 935 грн. з ПДВ; 2) вартість використаних матеріалів, вартість будівельних робіт та ремонтних робіт в результаті внутрішнього «перевлаштування» спірного жилого будинку станом на час проведення дослідження складає 4 938,65 грн. з ПДВ; 3) вартість використаних матеріалів, вартість будівельних робіт та ремонтних робіт, проведених в результаті внутрішніх робіт (шпаклювання, клеєння шпалер) в спірному житловому будинку станом на час проведення дослідження складає 12959,06 грн. з ПДВ; 4) вартість використаних будівельних матеріалів та вартість проведених будівельних робіт по ремонту покрівлі спірного житлового будинку станом на час проведення дослідження складає 2657,79 грн. з ПДВ; 5) вартість побудови хвіртки станом на час проведення дослідження складає складає 3341 грн. з ПДВ; вартість побудови паркану станом на час проведення дослідження складає 25237 грн. з ПДВ; 6) в звязку з ненаданням на дослідження експерта проектно-кошторисної та виконавчої документації по заміні системи опалення в спірному житловому будинку, експертом на даному етапі не представляється можливим надати відповідь по даному питанню; 7) вартість використаних матеріалів та вартість проведених робіт по проведенню системи водопостачання в спірному житловому будинку станом на час проведення дослідження складає 1546,99 грн. з ПДВ; 8) в звязку з ненаданням на дослідження експерта проектно-кошторисної та виконавчої документації на буріння свердловини експертом на даному етапі не представляється можливим надати відповідь по даному питанню; 9) ринкова вартість спірного житлового будинку без врахування проведених будівельних робіт, зазначених у питаннях №1-8, станом на теперішній час складає 281 525 грн. без ПДВ; ринкова вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями станом на теперішній час складає 373 687 грн. без ПДВ (а.с. 4-56).

Частиною 1 ст. 24 КпШС України (діяв на час виникнення правовідносин) передбачено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Аналогічна норма викладена в п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України.

ОСОБА_2 на підставі ст. 549 ЦК УРСР (діяв на час виникнення правовідносин) успадкував спірний житловий будинок. А тому за загальним правилом, передбаченим ст. 24 КпШС України, вказаний будинок є майном, яке належить ОСОБА_2 (роздільне майно).

Відповідно до ст. 25 КпШС України (діяв на час виникнення правовідносин), якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Вказана норма кореспондується із ст. 62 СК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 22, 23, 24 постанови N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: вартість майна, яке підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя.

В Державних будівельних нормах України (затверджено та надано чинності наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.07.2009 № 295) зазначено, що капітальний ремонт - ремонт житлового будинку з метою відновлення його ресурсу з заміною за необхідності конструктивних та огороджувальних елементів, систем інженерного обладнання, а також поліпшення його експлуатаційних показників.

Вирішуючи питання про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю суд виходить із такого. Позивачем по справі проведені поліпшення та ремонти будинку, в тому числі і капітальні (ремонт крівлі визнається судом капітальним), які призвели до збільшення його вартості. Так, відповідно до експертизи ринкова вартість будинку збільшилася із 281 525 грн. до 373 687 грн., тобто на 92 162 грн.. Проте суд вважає, що із цієї суми слід вирахувати вартість прибудови літ. «а2», оскільки згідно із технічним паспортом будинку вказана споруда була зведена 1990 року (а.с.21). А тому ринкова вартість будинку внаслідок ремонтів проведених позивачем збільшилась на 66 227 грн..

Однак, як вбачається із пояснень ОСОБА_4, запрошених нею свідків, копій накладних на закупівлю будівельних матеріалів та товарних чеків (а.с. 36-44), вказані поліпшення і ремонти відбувалися вже після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2. Стаття 62 СК України вказує на те, що істотне збільшення вартості майна внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя має виникнути саме за час шлюбу. А тому підстави визнавати спірне майно спільною сумісною власністю відсутні.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з відмовою у задоволенні позову, суд відмовляє і у стягненні судових витрат.

На підставі ст. ст. 24, 25 КпШС України, ст. ст. 57, 62-63, 69-72 СК України, керуючись ст. ст. 10,57,60, 213-216, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня проголошення через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15