1Справа № 335/2491/15-ц 2/335/968/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: МКП «Основаніє» про визначення порядку користування приміщеннями квартири, розділ особових рахунків,-
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа: МКП «Основаніє» про визначення порядку користування приміщеннями квартири, розділ особових рахунків, який в ході розгляду справи було уточнено шляхом предявлення позовних вимог і до ОСОБА_3, як співвласника спірної квартири.
В обґрунтування позову зазначала, що вона на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, є власником 1/2 частини АДРЕСА_1.
Зазначена квартира має загальну площу - 44,00 кв. м., житлову площу 30,73 кв. м., складається з 2 житлових кімнат, а саме кімнати № 2 площею 16,79 кв. м., кімнати № 4 площею 13,94 кв. м., коридору площею 4,62 кв. м, ванної кімнати площею 2,05 кв. м., туалету площею 1,055 кв. м. та кухні площею 5,58 кв. м.
Разом з позивачем у даній квартирі зареєстровано та фактично проживає її неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З початку вселення до спірної квартири, вони постійно користується кімнатою №2.
Також, співвласником 1/4 частини даної квартири є ОСОБА_2, який до травня 2015 року проживав у кімнаті №4, та ОСОБА_3, яка є співвласником іншої 1/4 частини квартири, проте не зареєстрована за даною адресою, та як зазначає позивач, ніколи в ній не мешкала, та жодного разу не приймала участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Крім того, в спірній квартирі зареєстрована донька відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в спірній квартирі також не проживає, оскільки мешкає разом із матірю.
На початку травня 2015 року у кімнату № 4 спірної квартири, де проживав ОСОБА_2, заселились два молодих чоловіка, які повідомили, що винайняли у останнього цю кімнату в оренду.
Зазначала, що у звязку з тим, що між нею та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, останній не дозволяє їй встановити замок на вхідні двері в кімнату №2, неодноразові спроби домовитись з ним про порядок користування спірною квартирою закінчувались сварками.
Посилаючись на те, що їй та співвідповідачам спірна квартира фактично належить в рівних частках, а саме по 1/2 її частини, на її частину позивачу припадає 15,4 кв. м. житлової площі даної квартири, а також на те, що сторони маючи один особовий рахунок, відмовляються брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у звязку з чим вона позбавлена можливості окремо здійснювати платежі за житлово-комунальні послуги відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, ОСОБА_1 просила суд встановити порядок користування даною квартирою, виділивши їй у користування житлову кімнату №2, площею 16,79 кв. м., а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - житлову кімнату №4 площею 13,94 кв. м., при цьому залишивши інші приміщення в загальному користуванні, а також розділити між нею та відповідачами особі рахунки по сплаті житлово-комунальних та інших послуг, повязаних з утриманням спірної квартири.
У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідачі неодноразово не зявлялись, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації їх місця проживання, які поверталися до суду не врученими з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України дає суду підстави вважати, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.
У звязку із зазначеними обставинами, суд вважає за можливе зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Представник МКП «Основаніє» в судове засідання також не заявився, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника третьої особи та ухвалити рішення на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, при цьому ОСОБА_1 належить 1/2 частина квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 27.08.2013 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, а іншим співвласникам, відповідачам по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/4 частині вказаної квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №38223147 від 28.05.2015 року.
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, зазначена квартира є двокімнатною, загальною площею 44 кв. м., жилою площею 30,73 кв. м.
Спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат: кімнати №2 площею - 16,79 кв. м., кімнати № 4 площею - 13,94 кв. м.; коридору площею 4,62 кв. м, ванної кімнати площею - 2,05 кв. м., туалету площею 1,055 кв. м. та кухні 5,58 кв. м.
За правилом ч. 3 ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, і якою передбачено, що всі суб'єкти права власності є рівними перед законом з точки зору гарантій рівності умов здійснення власниками своїх прав.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.
Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України.
Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування спільним майном визначається судом.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу України укладення окремих договорів найму спірної квартири можливо, якщо жилу площу, що припадає на кожного з них, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу, яка визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема те, що співвласниками спірної квартири є три особи, проте позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 її частини, квартира має дві ізольовані кімнати, а також те, що, як зазначає позивач, і не спростовано відповідачами, між сторонами існують неприязні відносини, вони маючи один особовий рахунок, відмовляються брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна вказаної квартири, що позбавляє позивача можливості окремо здійснювати платежі за житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що виділення позивачу у користування кімнати №2 не призведе до порушенням прав відповідачів, а тому позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою у спосіб, зазначений позивачем, та про поділ особових рахунків підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: МКП «Основаніє» про визначення порядку користування приміщеннями квартири, розділ особових рахунків - задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою № 22 в будинку №14-А по вулиці Нижньодніпровській у місті Запоріжжі, виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату № 2 площею 16,79 кв. м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову кімнату № 4 площею 13,94 кв. м.
Коридор площею 4,62 кв. м., ванну кімнату площею 2,05 кв. м., туалет 1,02 кв. м., кухню площею 5,58 кв. м., у квартирі АДРЕСА_2 - залишити в загальному користуванні.
Розділити між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особові рахунки по сплаті житлово-комунальних та інших послуг, пов'язаних з утриманням квартири за адресою: АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: К.В. Гашук