РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту населення Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

30.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 03.10.2008 року по 13.07.2013 рік і 19.09.2010 року в них народилась донька - ОСОБА_3. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, дочкою не цікавиться, не виховує її, не піклується про стан її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також зазначає, що заборгованість по аліментах складає 27519,81 грн., а відповідач також неодноразово намагався виселити їх з донькою та зняти з реєстрації в квартирі, підробляв її підпис, а на теперішній час відбуває покарання в умовах ізоляції за вироком суду строком на 7 років.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивач також пояснила, що відповідач бачив доньку останній раз в липні 2013 року декілька хвилин у нотаріуса, надаючи дозвіл на поїздку з дитиною за межі України, часто дочка дідуся називає батьком, оскільки іншого не знає.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв про забезпечення доставки до суду або заперечень щодо позовних вимог не подав, у звязку з чим суд зі згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту населення Харківської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність та надав висновок № 519 від 24.09.2015 року.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.

Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватись про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3, яка народилася 19 вересня 2010 року є ОСОБА_2 відповідач по справі та позивач ОСОБА_1, згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 217741 від 06.10.2010 року. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини - ОСОБА_2 вихованням дочки не займається, байдуже ставиться до здоров*я дитини, фізичного, морального та духовного розвитку своєї дочки, матеріальної допомогу на утримання не надає ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.07.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки стягнуто аліменти з 21.05.2013р. у розмірі 972 грн. до досягнення дитиною повноліття.

За даними, наданими ВДВС ХМУЮ від 16.07.2015 р. позивач не отримувала аліментів та борг ОСОБА_2 за аліментами станом на 30.06.2015р. складає 27519,81грн. (а.с. 25) і до надано подання державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 від 01.06.2015 року до Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.(а.с. 27).

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 17.07.2015 року (а.с. 16) в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: відповідач ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а заборгованість по квартплаті на 01.07.2015 року складає 1938,90 грн., сплата не здійснювалась впродовж 15 місяців.

Згідно даних Харківської міської дитячої поліклініки № 23 ОСОБА_3 з 2010 року перебуває на обліку, часто хворіє та під час хвороби, оглядів в поліклініці знаходилась з матір*ю.

За даними, наданими позивачем донька ОСОБА_3 неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в вересні 2013 року та серпні 2014 року та зі слів позивача ніякої допомоги батько дитини ані їй, ані дитині не надавав.

Позивач згідно довідки МСЕК від 04.02.2015 року є інвалідом 3 групи, не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною тільки від своїх батьків.

Згідно довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 382 дитина ОСОБА_3 відвідує цей садочок, але батько дитини жодного разу не був у дошкільному закладі, не приймав участі у навчально-виховному процесі. (а.с. 18).

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання відраховано з 02.07.2014 року. За даними, наданими до суду відповідач відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії № 18.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 також підтвердили обставини нехтування своїми батьківськими обовязками відповідачем та те, що піклуванням та доглядом дитини займається тільки позивач та її батьки. Доказів на спростування зазначеного та доводів позивача суду під час розгляду справи надано не було.

Згідно представленого до суду висновку № 519 від 24.09.2015 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту населення Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищезазначеного, перевіривши усі надані матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, в звязку з чим суд їх задовольняє, враховуючи інтереси малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,169, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя