Справа № 583/2650/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області у складі:

головуючого-судді Білери П.П.

при секретарі Дяченко Ю.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживача щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, суд

Встановив:

18 серпня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживача щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» свої вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу серії АМ № 095711, яким було застрахованого його автомобіль марки BYD NEW F3, державний номер НОМЕР_1. 15 червня 2015 року внаслідок дорожньо транспортної пригоди йог автомобіль отримав пошкодження, що відповідно до п. 3.5.2. договору страхування транспортного засобу визнається страховим випадком. Дорожньо транспортна пригода сталася за відсутності другого учасника ДТП, тому відповідно до п. 11.1.1б) ним було повідомлено про дане ДТП 15 червня 2015 року відповідача по телефону, а 18 червня 2015 року представникам страхової компанії надано для огляду пошкоджений автомобіль та заяву про настання страхового випадку та відшкодування збитків. Як зазначає позивач, йому було повідомлено, що відповідачем була відкрита справа № 25 та проводиться перевірка по факту дорожньо транспортної пригоди. 24 червня 2015 року він надав відповідачу рахунок фактуру № 17 щодо обчислення розміру збитку на суму 10100 гривень, складений приватним підприємцем ОСОБА_5 25 липня 2015 року на його адресу надійшов лист від 21 липня 2015 року, яким відповідач відмовив йому у виплаті страхового відшкодування на підставі порушення п. 4.1.1. договору страхування, а саме недбалого ставлення до забезпеченого/застрахованого транспортного засобу та/або його додаткового обладнання, зокрема, зберігання транспортного засобу у місцях підвищеної небезпеки. Крім того, відповідач зазначив, що у його діях є невідповідність п. 15.13. Правил дорожнього руху України, яким заборонено відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Як стверджує позивач, відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» своїми діями порушив свої обовязки за договором страхування, положення Закону України «Про страхування», норми Цивільного кодексу України, а тому порушив його право на своєчасне та повне отримання страхового відшкодування. Вважає таку відмову незаконною, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та представлення інтересів, свої позовні вимоги підтримали та просили суд задовільнити їх у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 10100 (десять тисяч сто) гривень 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень.

Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не зявився, але 16 вересня 2015 року до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник третьої особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не зявився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду даної справи, про що свідчить підпис уповноваженого представника на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення від 24 вересня 2015 року, що є у матеріалах даної цивільної справи.

Окрім того, 09 вересня 2015 року представник ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надав суд письмове заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 про захист прав споживача щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, де він пояснив суду, що позивач ОСОБА_1 порушив пункти 4.1.1. договору страхування транспортного засобу, де зазначено, що відшкодуванню не підлягають збитки, що сталися безпосередньо внаслідок недбалого ставлення до забезпеченого/застрахованого транспортного засобу та/або його додаткового обладнання, зокрема: зберігання транспортного засобу у місцях підвищеної небезпеки. Також згідно п. 15.13. Правил дорожнього руху України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. А тому у ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не виникло обовязку здійснювати страхове відшкодування по події, яка мала місце 15 червня 2015 року. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні всіх позовних вимог до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо страхування транспортного засобу. У цих правовідносинах порушено право позивача, так як згідно ч. 1 Ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності марки BYD NEW F3, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 599155 від 01 березня 2014 року.

20 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 095711.

Відповідно до п. 5 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки BYD NEW F3, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску. Вказаним договором також передбачено, що мінімальний водійський стаж осіб, що мають право керувати застрахованим транспортним засобом, становить 9 років.

Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що загальна страхова премія за договором становить 10172 гривні 74 коп.

Як вбачається з копії заяви про настання страхового випадку по договору страхування ОСОБА_6 від 18 червня 2015 року, 15 червня 2015 року близько 12 годин дня ОСОБА_1 на своєму автомобілі марки BYD NEW F3, державний номер НОМЕР_1, знаходячись по вулиці Левченка, 21 в місті Охтирка Сумської області, почав рухатися і розвертатися; рухаючись заднім ходом, ліві двері водія він не закривав повністю, щоб можна було бачити. Здаючи автомобілем назад, водій ОСОБА_1 зачепив дверцятами трубу, яка була у траві, та пошкодив нею автомобіль, а саме: загнувся кут дверцят водія, тріснуло скло у лівому стоп-ліхтареві збоку та зліва, на задньому бампері та на лівому задньому крилі пошкодив фарбу у декількох місцях.

ОСОБА_7 рахунку фактури за № 17 від 20 червня 2015 року, складеного приватним підприємцем ОСОБА_5, сума вартості відновлювального ремонту автомобіля марки BYD NEW F3, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1, внаслідок дорожньо транспортної пригоди становить 10100 гривень. Отже сума завданих збитків ОСОБА_1 складає 10100 гривень.

Як було встановлено судом, 18 червня 2015 року ОСОБА_1 надав представникам ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» для огляду пошкоджений автомобіль та письмову заяву про настання страхового випадку та відшкодування шкоди.

Листом від 21 липня 2015 року за № 4791-31, адресованого відповідачем ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з тим, що позивачем було порушено пункти 4.1.1. договору страхування транспортного засобу, де зазначено, що відшкодуванню не підлягають збитки, що сталися безпосередньо внаслідок недбалого ставлення до забезпеченого/застрахованого транспортного засобу та/або його додаткового обладнання, зокрема: зберігання транспортного засобу у місцях підвищеної небезпеки. Також листом відповідач зазначив, що згідно п. 15.13. Правил дорожнього руху України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.5.2. Загальних умов страхування, що є невідємними частинами договору страхування транспортного засобу, страхування на умовах цього договору підлягають ризики відповідно до обраної програми страхування; такими ризиками можуть бути, зокрема: пошкодження та /або знищення застрахованого транспортного засобу та/або його ДО внаслідок дорожньо транспортної пригоди, за винятком випадків, передбачених п. 3.5.3.4) цих Загальних умов страхування.

ОСОБА_7 п. 11.1.1.б) Загальних умов страхування, що є невідємними частинами договору страхування транспортного засобу, при виникненні події, що у подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, у звязку з якою Страхувальник/Вигодонабувач/ постраждала Третя особа/ Застрахована особа звертається до Страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування, Страхувальник (або його довірена особа/ Водій/ Вигодонабувач) зобов'язаний, негайно, але не пізніше 24-ох годин, як тільки Страхувальнику стане відомо про такі події. Крім того, при настанні страхового випадку за ризиками АК «ДТП» та АК «ІВП», за умови відсутності другого учасника ДТП, коли розмір збитку складає не більше суми, вказаної у розділі «Ексклюзивні умови» ОУС, та не більше одного страхового випадку за кожен застрахований транспортний засіб протягом дії цього Договору, не є обовязковим повідомляти про дорожньо транспортну пригоду працівників міліції, пожежної охорони або інших компетентних органів.

Судом встановлено, що позивач в день настання страхового випадку повідомив Страховика за телефоном вказаним у п. 11.1.1.2. Договору страхування та надав інформацію у відповідності до п. 11.1.6. Договору. Даних обставин відповідач у своєму письмовому запереченні не заперечив.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до п.11.1.1. Договору страхування своєчасно повідомив Страховика про страховий випадок.

Також судом було встановлено, що дорожньо транспортна пригода сталася при початку руху автомобіля, а не внаслідок недбалого ставлення до застрахованого автомобіля чи зберігання його у місцях підвищеної небезпеки, як це зазначає у листі відповідач щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

За таких обставин суд приходить до висновку, про те, що відповідачем неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Відповідно до Ст. ст. 526, 530 ч.1 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 Ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

ОСОБА_7 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_7 509 Цивільного окдексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до Ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до Ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, який має пріоритет над загальним.

ОСОБА_7 п. 9.4 Ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1 Ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо власник транспортного засобу не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 Ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 Ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до Ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 25 Закону України "Про страхування " встановлено порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Зокрема встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Ч. 4. Ст. 26 зазначеного вище закону передбачено, що відмова страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Частиною 19 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " від 1 березня 2013 року N 4 зазначено, що з урахуванням змісту статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Таким чином, виходячи з фактично встановлених обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 10100 грн. 00 коп.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Виходячи з положень Ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

ОСОБА_7 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Отже, посилання позивача на відшкодування завданої йому моральної шкоди відповідачем ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суд вважає безпідставними, оскільки згідно Ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. А оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів про заподіяння шкоди його здоров'ю, у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо транспортної пригоди, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.

При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозвязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен зясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Ст. ст. 23, 526, 527, 979, 1167, 1194 Цивільного кодексу України , Ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України , суд

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживача щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , адреса місця реєстрації якого є: вул. Артема, 40, м. Київ, 04053, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 10100 (десять тисяч сто) гривень 00 коп.

У задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 коп. відмовити за безпідставністю заявленої вимоги.

Апеляційна скарга на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_8