Справа № 699/561/15-ц
Номер провадження 2/699/302/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 22 299,78 грн. за кредитним договором б/н від 07.03.2008.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного кредитного договору (далі ОСОБА_3) відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами становить між ним та банком ОСОБА_3, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав та надав відповідачу кредит.

Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку він добровільно не погасив, тому і подано даний позов до суду.

Ухвалою суду від 28.08.2015 (а.с.44) було визнано явку представника позивача обовязковою, але представник позивача по довіреності ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, до суду поступила заява з проханням слухати справу у відсутність представника позивача та підтриманням позовних вимог.

Суду також не надано копії банківської ліцензії, яка була чинною на час надання кредиту відповідачу, а також копії заяви відповідача на отримання кредиту з більш якісним текстом, які були витребувані ухвалою суду від 09.07.2015 (а.с.23), і оскільки це право позивача не надавати докази та не зявлятися у судове засідання, тому суд розглядає справу у відсутність представника позивача та при наявності наданих доказів.

Відповідач у судове засідання зявився, надав копію банківської картки, пояснивши, що іншу він не отримував, крім предявленої суду та заявив клопотання про відмову позивачу у задоволенні позову у звязку з тим, що позивачем пропущені як загальні, так і спеціальні строки позовної давності на стягнення вказаних у позові сум.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши надані докази, вважає, що у позові необхідно відмовити на підставі наступного.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, заслухавши пояснення відповідача та його клопотання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті і прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Позов предявлено за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача (ст.109 ЦПК України), яким є с. Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, згідно наданих відповідачем вже у судовому засіданні даних його паспорта, оскільки договірна підсудність (п.8.5 правил надання банківських послуг) не діє з 2010 року.

У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено 30.09.2009 на ПАТ КБ «Приватбанк», з державною реєстрацією 17.07.2009,та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 07.03.2008 шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами склали між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 (а.с.7).

ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк, копія першої сторінки якого додається до позовної заяви (а.с.18).

Суду також надано належно завірені копії Умов та правил надання банківських послуг, додані позивачем до позовної заяви (а.с.8-13).

Строк дії вказаного Договору визначено у 12 місяців з моменту підписання (п.9.12 Договору). Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення його дії, то він автоматично лонгується на такий же строк, згідно Умов та правил надання банківських послуг). До суду не надано документів, які б свідчили про припинення дії Договору і відповідач пояснив, що таких дій з боку обох сторін не було.

Згідно з пунктом 5.4. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік) і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, яким є останній день лютого 2012 року і таким є 29 лютого 2012 року (а.с. 42).

В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії вказаної платіжної картки відповідачем була отримана нова картка.

Відповідно до п.п. 3.2 та 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача з наданням права банку в будь-який момент змінити: зменшити або збільшити кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідач погодився з тим, що позивач нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.aa/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5. Правил користування платіжною карткою і в послідуючому у відповідача заперечень до цього не було.

Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Як зазначено в заяві, підписаній відповідачем, при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с. 7).

Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не повернув, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем про стягнення якої і предявлено позов.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

З огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в порушення умов Договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав, хоча згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання обома сторонами і згідно з ст. 525 ЦК України є недопустимою одностороння відмова від виконання зобовязання, яка не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч.2 ст. 615 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати з будь - якого рахунку клієнта, відкритого в банку, зокрема, з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань.

На підставі п.6.4. Умов та правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http: // privatbank. ua/tenm/pages/70/, клієнт зобов'язаний звернутись до банку для розірвання Договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком.

У судовому засіданні встановлено, що така заява відповідачем позивачу не надавалась, про що він підтвердив у суді.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за Договором відповідач станом на 28.02.2015 має заборгованість на загальну суму 22 299,78 грн., яка складається з наступного:

- 4972,32 грн. - заборгованість за кредитом;

- 11 905,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4121,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до умов Договору:

- 250 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1 049,99 грн. - штраф (процентна складова).

Розрахунок суми заборгованості, який відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги, додано на а.с.5-6.

З наданих доказів встановлено, що термін дії кредитного ліміту (останнє погашення за тілом кредиту) встановлено на останній день лютого 2012 року (на кінець дії картки), яким є 29 лютого 2012 року.

Згідно наданих доказів відповідач уклав договір та отримав кредит 07.03.2008, згідно наданого позивачем розрахунку останнє погашення процентів було 15.05.2009, погашення кредиту - 25.05.2010, після чого грошові зобов'язання за Договором відповідачем не виконувались, а з 31.08.2011 взагалі вся заборгованість відповідача за тілом кредиту стала простроченою ( а.с.5-6), а з позовом до суду позивач звернувся лише 19.06.2015.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно із ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. А сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

При цьому норма ч.1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх субєктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача ( На це вказано у висновках постанови Верховного Суду України 29.10.2014 у справі № 6-152цс14).

Тобто, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, який визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Ураховуючи те, що позивач звернувся з даним позовом до суду 19.06.2015, а останній термін погашення заборгованості по тілу кредиту встановлено до 29.02.2012, то даний строк перевищує трирічний термін загальної позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Щодо вирішення позову у частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 5.4. Умов та правил передбачено, що строк погашення процентів по кредиту здійснюється помісячно за попередній місяць (а.с.13).

Згідно із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до положення ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Крім того, пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12) встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку ще і штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

З розрахунку, наданого суду по заборгованості встановлено 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 1049,99 грн. - штраф (процентна складова) , але дана сума також не підлягає стягненню, оскільки ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає до даних стягнень позовну давність в один рік, а позивач з позовом у частині стягнення і вказаних сум також звернувся поза межами цього строку.

Таким чином, оскільки згідно Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, яким є: 29.02.2012, що вказаний на картці, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, а останній платіж здійснено в травні 2010 року, дія картки закінчилась 29.02.2012, з позовом до суду банк звернувся лише у червні 2015 року, тому позов пред"явлено поза межами строку позовної давності.

Тобто все це вказує на те, що спливла позовна давність для задоволення вказаного позову. Така правова позиція вказана у постанові Верховного суду України у справі № 6-14цс14 від 19.03.2014, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування всіма судами України.

Таким чином, на підставі ст.ст. 256, 257 та 267 ЦК України суд дійшов висновку про те, що кредитор звернувся до суду з позовом із пропуском строку позовної давності, який суд обчислив з моменту закінчення дії платіжної картки до моменту предявлення позову, оскільки після закінчення строку дії платіжної картки боржник не продовжував нею користуватися та не отримував нової картки.

Якщо і було продовження строк дії картки, то це не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, бо продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Тобто, хоч судом і встановлено, що відповідач не повернув позивачу вказану у позові суму, але оскільки відповідач заявив клопотання у судовому засіданні про застосування судом як загальної, так і спеціальної позовної давності до даного позову, який позивачем пропущений, а згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, і така була заявлена, а у постановах Верховного Суду України у справі № 6-738цс15 від 24.06.2015, у справі № 6-239цс14 від 04.02.2015, які в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для застосування судами України, вказано про обовязковість застосування судами норми частини третьої статті 267 ЦК України як до загальної, так і до спеціальної позовної давності по заяві сторони, тому суд відмовляє у задоволенні позову саме з підстав пропуску позивачем загального і спеціального строку позовної давності по всіх сумах, вказаних у позові.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 256, 257, ч.ч. 1, п.1 ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 260, ст. 266, ч.ч.3,4 ст. 267, ст.ст. 253-255, 509, 525-527, 530, 549, ч.1 ст.598, ст.599, 610, ч.2 ст. 615, ст.ст. 625, 629, ч.1 ст.634, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України; ч.1 ст. 3, ст.ст.10, 11, 57- 60, 88, 109, ст.ст. 212-215, ч.1 ст.294, ст. 360-7 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у звязку з пропуском загального і спеціального строку позовної давності для предявлення даного позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а позивачем таким же чином та в ті ж строки, з дня отримання копії даного рішення.

Суддя ОСОБА_5sp; І.