Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 28 жовтня 2015 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Редько А.О.

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 29.07.2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу № 000006, гідно якого предметом лізингу є автомобіль KIA Sportage. Перед підписанням договору, він написав заяву, в якій вказав бажаний транспортний засіб за ціною 312000 грн. На підставі цього йому було надано рахунок на оплату авансового платежу в сумі 62400 грн. В той же день він сплатив вказану суму і після сплати було підписано договір лізингу. Після підписання договору, він побачив, що ціна, вказана в договорі, більша від тієї на яку розраховував. Пізніше, коли уважно прочитавши договір, зрозумів, що його обманули, оскільки призначення платежу в сумі 47670 грн. виявився винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов»язані з підготовкою та укладенням договору, а він вважав, що це часткова оплата транспортного засобу. Після вивчення змісту договору, йому стало зрозуміло, що сплачені кошти не повернуть і не має можливості розірвати договір. А тому позивач просить суд визнати договір фінансового лізингу № 000056 з додатками від 29.07.2015 року недійсним та стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» сплачені кошти в сумі 62400 грн., сплачену комісію по банку в сумі 624 грн. і в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав по вищевикладеним мотивам і просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі та заперечення на позов, які зводяться до того, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підкріплений жодним належним та допустимим доказом. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, він свідомо перекручує або несвідомо помиляється у їх тлумаченні, через те, що недостатньо уважно читає умови цивільно-правового договору, а також посилається на норми Закону, які взагалі не стосуються виниклих між сторонами правовідносин.

Заслухавши позивача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

29 липня 2015 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» договір № 000006 фінансового лізингу (далі за текстом - Договір). Відповідно до п. 1.3 та додатку 1 Договору, лізингодавець (відповідач) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу транспортний засіб KIA Sportage комплектації Entry; 1,7 диз., механічна КПП, привід передній, зазначений у п.1.1 Договору та специфікації, що є додатком № 2 до договору, вартістю 19862,50 доларів США (еквівалент 476700 грн.) у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу (позивачу) на строк та на умовах, передбачених договором. Предмет лізингу є власністю лізингодавця (п.1.6 договору) до моменту переоформлення права власності на предмет лізингу на лізингоодержувача в момент передачі предмета лізингу по акту приймання-передачі. Пунктом 1.7 Договору передбачено, що предмет лізингу передається в користування лізингоодержувача протягом строку не більше 120 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4 ст. 9 Договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.6 ст. 9 Договору. Згідно п. 3.3.1, лізингоодержувач зобов»язаний до отримання предмету лізингу, на умовах та в порядку передбаченому договором, сплатити передбачені даним договором платежі. Лізингоодержувач має право відмовитись або розірвати договір у передбачених договором або чинним законодавством випадках (п. 3.4.3 договору). Згідно п.п. 9.1, 9.2 договору авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50 відсотків від вартості предмета лізингу зазначеного у даному договорі та у специфікації. Лізингоодержувач має можливість сплачувати авансовий платіж впродовж 12 місяців з моменту підписання договору, платежами визначеними в додатку №1 до договору. У визначенні термінів Договору вказано, що адміністративний платіж - першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладання договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції про сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у додатку №1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу згідно Договору 10 %). (а.с.17-24).

29 липня 2015 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 62400 грн. як внесок по Договору та 624 грн. як комісію банку (а.с.24-26).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

Згідно ч.1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у Законі України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом, а згідно ст. 6 цього ж Закону, договір лізингу має бути укладений в письмові формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У відповідності до положень ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови спірного договору містять 17 самостійних розділів про предмет договору, його ціну та порядок розрахунків, сторони, їх права і обовязки. Кожен аркуш договору разом з додатками підписано сторонами, що підтверджує досягнення ними згоди по всіх викладених в договорі умовах. Зазначене є підтвердженням вільного волевиявлення учасників договору, що відповідає принципу свободи договору.

Укладений договір фінансового лізингу є двостороннім правочином і він укладений на загальних умовах, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що відповідає ч.ч.1- 6 ст.203 ЦК України.

Згідно ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За правилом, передбаченим ч.1ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9.7 договору, кошти які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховуються по даному договору у наступному порядку: адміністративний платіж; авансовий платіж; комісія за передачу предмета лізингу; у разі наявності, різниця до вже сплаченого авансового платежу.

Адміністративний платіж відноситься до інших витрат лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу, оскільки частиною 2 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» регламентовано, що лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Отже, підписуючи договір фінансового лізингу, позивач погодився з усіма умовами договору під час його підписання та здійснив оплату адміністративного платежу.

Не є підставою для визнання Договору недійсним і зазначена в позові обставина грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, так як це відповідає вимогам цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 524, 533 ЦК України.

Щодо твердження позивача про несправедливість умов договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

В судовому засіданні з'ясовано, що позивач сплатив адміністративний платіж за організацію та оформлення договору та не виконав жодної з інших, передбачених умов договору для настання правових наслідків у вигляді отримання предмету лізингу у своє володіння та користування.

За таких обставин, відповідач позбавлений можливості приступити до виконання договірних зобов'язань.

Посилання позивача на те, що представник лізингової компанії своїми діями ввела його, як споживача, в оману не відповідає дійсності, оскільки позивач погодився з умовами та самостійно підписав Договір, обрав на власний розсуд предмет лізингу по договору і ознайомився з умовами договору.

Позивачем не надано суду жодних доказів того, що він при укладенні договору діяв не на свій розсуд та не за власним бажанням.

З огляду на умови Договору, добровільність його укладення, положення цивільного законодавства України, у суду відсутні підстави для визнання спірного Договору недійсним та стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів на виконання умов Договору, і, як наслідок, задоволення інших позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 203, 215, 524, 533, 627, 638, 692. 697, 806 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду виготовлено в повному обсязі 29.10.2015 року.

Суддя: Грушко О. П.