Справа № 758/8114/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Савіцькому Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнила, посилаючись на те, що 27.07.2013 року о 19 годині 05 хвилин в м. Києві на території автодрому «Феофанія» по вул. Метрологічній, 24/3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого втратив керування автомобілем та здійснив наїзд на дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Власником транспортного засобу «Opel» д.н. НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП була позивачка. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року по справі №752/14106/13-п винним в даній ДТП визнано відповідача. На час ДТП транспортний засіб «Opel» д.н. НОМЕР_2 був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» згідно з договором страхування №202.13.2170973 від 24.04.2013 року. Згідно з актом б/н огляду транспортного засобу від 29.07.2013 року автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження. Однак під час розгляду матеріалів страхової події представниками страхової компанії та окремої незалежної експертизи було встановлено, що автомобіль виявився конструктивно знищеним, внаслідок чого відновлювальний ремонт його був недоцільним. Позивачка вважає, що їй завдані збитки в розмірі 202 970 гривень 63 копійки. Так, автомобіль НОМЕР_1, загальною вартістю 158 180 гривень, був придбаний позивачкою 11.04.2013 року у АТ «Українська автомобільна Корпорація» на підставі договору №2141109-Y02590 купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту. Згідно умов договору позивачкою було внесено на рахунок АТ «Українська автомобільна Корпорація» аванс у розмірі 23 727 гривень згідно квитанції №104/104 від 11.04.2013 року та сплачено банківські послуги на суму 35 гривень 59 копійок згідно квитанції №105/105 від 11.04.2013 року. На решту суми, що склала 134 453 гривень позивачка 24.04.2013 року уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» договір кредиту №028АІ1 на купівлю транспортних засобів. У зв»язку з придбанням автомобіля у кредит позивачка зобов»язана була його застрахувати та відповідно понести додаткові витрати. Автомобіль позивачкою був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування», позивачка сплатила страховий платіж у розмірі 14 138 гривень 13 копійок та послуги банку у сумі 70 гривень 60 копійок. Також в обов»язковому порядку позивачкою була застрахована цивільно-правова відповідальність згідно страхового полісу №АЕ/1833320 та понесені витрати на суму 778 гривень та за послуги банку у сумі 3 гривні 89 копійок. При купівлі автомобіля позивачка замовляла додаткове обладнання на автомобіль загальною вартістю 6 827 гривень 82 копійки, й було сплачено за послуги банку 40 гривень 97 копійок. З метою здійснення платежів у безготівковій формі позивачка повинна була відкрити рахунки у ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідно нести додаткові витрати на відкриття рахунків у розмірі 672 гривні 30 копійок, 250 гривень та за послуги банку у розмірі 5 гривень. З метою оформлення документів при оформленні договору застави придбаного автомобіля з банком позивачкою були понесені додаткові витрати у вигляді оплати послуг приватного нотаріуса Ковальчука С.П. у сумі 1500 гривень. При оформленні автомобіля у ДАІ позивачка сплатила обов»язковий платіж у пенсійний фонд в розмірі 4 745 гривень 40 копійок, збір за першу реєстрацію транспортних засобів у розмірі 188 гривень та інші обов»язкові платежі, як то транспортний збір, оформлення та виготовлення номерних знаків, тощо. У листопаді 2013 року ТДВ «Експрес Страхування» було остаточно розглянуто страхову подію по справі № 3.13.2462 та повідомлено позивачку листом №6910 від 03.10.2013 року про те, що автомобіль конструктивно знищений, внаслідок чого відновлювальний ремонт є недоцільним. У зв»язку з цим позивачка отримала від страхової компанії за вирахуванням франшизи в розмірі 15 818 гривень страхове відшкодування в сумі 42 120 гривень, з яких 04.10.2013 року було перераховано 7 024 гривні 05 копійок до ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення кредиту, а на руки отримано 35 095 гривень 95 копійок. Конструктивно знищений автомобіль НОМЕР_1 був реалізований на аукціоні страховою компанією за вартістю у сумі 97 000 гривень, яка була визначена виходячи з реального ринкового попиту на такий автомобіль та найвищої пропозиції, розміщеної на той час в системі «AUTOonline». При продажу автомобіля позивачкою було сплачено 205 гривень 45 копійок збору за зняття з обліку транспортного засобу та 250 гривень за оформлення доручення у приватного нотаріуса Мартиненко І.Г. на покупця ОСОБА_5 Через те, що автомобіль був взятий у кредит, позивачка у період з 24.04.2013 року по 04.10.2013 року сплатила банку відсотки за кредитом всього на суму 4 401 гривня 48 копійок. Крім цього, позивачка вважає, що відповідач повинен відшкодувати також різницю вартості автомобіля на сьогодні в порівнянні на дату вчинення ДТП, що складає 153 040 гривень, оскільки це є додатковими витратами, які вона може понести для відновлення свого порушеного права з метою придбання нового автомобіля. Вартість аналогічного автомобіля за даними АСФ «Бліц-Авто» станом на 15.04.2014 року становить 311 220 гривень. Також, на думку позивачки, відповідач повинен сплатити втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 11 828 гривень 84 копійки. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, однак ніяких дій щодо відшкодування шкоди зі сторони відповідача не було здійснено. Позивачка вважає, що внаслідок винних та неправомірних дій відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності, зокрема внаслідок знищення транспортного засобу. При цьому позивачка зазнала немало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії, протягом року не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити свої права, тримали позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім»ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись транспортним засобом, позивачка змушена витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, в зв»язку з чим позивачка вимушена змінити свій звичний робочий день, оскільки витрачала та продовжує витрачати немало часу та коштів на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення розміру нанесених збитків, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім»ю, роботу та відновлення здоров»я. Крім того, у позивачки через значні душевні страждання та нервовий зрив через втрату майна значно погіршився стан здоров»я, позивачка неодноразово після ДТП зверталась до лікарів. На сьогодні позивачка позбавлена нормальної можливості опікуватися своєю старенькою матір»ю, яка тяжко хвора. Позивачка оцінює моральну шкоду у 25 000 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 214 799 гривень 47 копійок, моральну шкоду в розмірі 25 000 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з тих же підстав, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні фактично позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 8 000 гривень та моральної шкоди в розмірі 500 гривень, просив позов задовольнити частково.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на праві власності належав автомобіль НОМЕР_1, який був застрахований згідно з договором №202.13.2170973 добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави, укладеним 24.04.2013 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 , на строк до 23.04.2016 року (т.1 а.с.37-40 - копія договору). Розмір франшизи за договором 15 818 гривень. Автомобіль був придбаний позивачкою за кредитні кошти.

27.07.2013 року о 19 годині 05 хвилин на території автодрому «Феофанія» по вул. Метрологічній, 24/3 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушивши п.п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого втратив керування автомобілем та здійснив наїзд на дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу (т.1 а.с.106 - копія протоколу про адміністративне правопорушення).

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців (т.1 а.с.9 - копія постанови).

29.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ «Експрес Страхування» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (т.1 а.с.101-102).

Відповідно до звіту №353 про оцінку КТЗ «Opel» д.н. НОМЕР_2, складеного 13.08.2013 року ТОВ «ЄвроАсистанс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 140 330 гривень 56 копійок, а ринкова вартість автомобіля визначена в розмірі 154 938 гривень (т.1 а.с.116-143 копія звіту з додатками та фототаблицями).

Оскільки за умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів автомобіль позивачки був визнаний фізично знищеним, ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42 120 гривень, що підтверджується копією страхового акту (т.1 а.с.89) та платіжного доручення №16768 від 03.10.2013 року (т.1 а.с.88).

Також позивачці було виплачено 97 000 гривень за проданий з аукціону пошкоджений автомобіль, що підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_1

Загалом позивачка отримала за автомобіль 139 120 гривень (42 120 грн. + 97 000 грн. = 139 120 грн.).

Оскільки ринкова вартість автомобіля становить 154 938 гривень, позивачці відшкодовано 139 120 гривень, невідшкодованою залишилась франшиза в розмірі 15 818 гривень.

Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки позивачка зазнала збитків у розмірі ринкової вартості автомобіля.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача оплату банківських послуг в розмірі 35 гривень 59 копійок при внесення авансу за договором купівлі-продажу автомобіля; страховий платіж за договором добровільного страхування у розмірі 14 138 гривень 13 копійок та за послуги банку 70 гривень 60 копійок; витрати на страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 778 гривень та за послуги банку у сумі 3 гривні 89 копійок; вартість додаткового обладнання на автомобіль 6 827 гривень 82 копійки й за послуги банку 40 гривень 97 копійок; витрати на відкриття рахунків у банку для сплати кредиту у розмірі 672 гривні 30 копійок та 250 гривень, а також за послуги банку 5 гривень; витрати у вигляді оплати послуг приватного нотаріуса Ковальчука С.П. у сумі 1500 гривень за оформлення договору застави придбаного автомобіля; обов»язковий платіж у пенсійний фонд при оформленні автомобіля у ДАІ в розмірі 4 745 гривень 40 копійок, збір за першу реєстрацію транспортних засобів у розмірі 188 гривень; відсотки за кредитом у сумі 4 401 гривня 48 копійок, оскільки пошкоджений автомобіль був придбаний у кредит.

Суд вважає, що вказані вище витрати позивачки не підлягають відшкодуванню, оскільки вони понесені нею до порушення її права відповідачем.

Витрати в розмірі 250 гривень за оформлення доручення приватним нотаріусом Мартиненком І.Г. на ім'я ОСОБА_5, на думку суду, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачкою не доведено необхідність видачі такого доручення, а також оскільки в наданій нотаріусом довідці (т.1 а.с.46) не зазначено за які саме послуги було сплачено 250 гривень.

Різниця вартості автомобіля на сьогодні в порівнянні на дату вчинення ДТП в сумі 153 040 гривень, яку просить стягнути ОСОБА_1, не може бути стягнута з відповідача, оскільки ця вимога не ґрунтується на чинному законодавстві.

Також не підлягає відшкодуванню величина втрати товарної вартості в розмірі 11 828 гривень 84 копійки, оскільки вона є складовою частиною вартості матеріального збитку, а позивачці відшкодовуються реальні збитки - ринкова вартість автомобіля.

Суд не приймає до уваги висновок експерта №16967/14-54 від 11.02.2015 року, оскільки визначений ним розмір втрати товарної вартості не підлягає стягненню з викладених вище причин. А тому також не підлягають стягненню витрати за проведення цієї експертизи.

Щодо збору за зняття з обліку транспортного засобу у зв'язку з продажем пошкодженого автомобіля в розмірі 205 гривень 45 копійок, то ці витрати підлягають відшкодуванню, оскільки понесені позивачкою (т.1 а.с.47).

Отже, загалом з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 16 023 гривні 45 копійок (15818 грн. + 205,45 грн. = 16 023,45 грн.).

Позивачка також просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 25 000 гривень. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що вона нервувала та страждала у зв'язку із знищенням її майна, хвилювалася з приводу відновлення своїх прав, знаходилась у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім»ї та на роботі. Втративши можливість вільно користуватись автомобілем, позивачка змушена була витрачати значний час для пересування громадським транспортом, змінювати свій звичний ритм життя, життєві плани. Крім того, у позивачки через значні душевні страждання та нервовий зрив значно погіршився стан здоров»я, вона неодноразово після ДТП зверталась до лікарів.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв'язку зі знищенням її майна нервувала, хвилювалась, отримала стрес, через що зверталась до лікарів, що підтверджується медичними документами (т.1 а.с.50-51). З виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 (т.2 а.с. 59) вбачається, що 01.08.2013 року невропатологом їй поставлено діагноз - гостра реакція на стрес з тривожно депресивним станом.

Крім того, позивачка не мала змоги тривалий час користуватися власним автомобілем, змушена була змінити звичний ритм життя та свої життєві плани. Новий автомобіль позивачкою було придбано у лютому 2014 року (т.2 а.с.20-25).

Ураховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнала позивачка у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, а також виходячи з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди ОСОБА_1 слід визначити у 4 000 гривень.

Позивачка також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88 ЦПК України.

03.07.2014 року між ОСОБА_1. та адвокатським об»єднанням «Аргумент Плюс» укладено договір №03/14-2 про надання правової допомоги (т.1 а.с.222-223). 11.03.2014 року ОСОБА_1. сплатила АО «Аргумент Плюс» 2 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №@2РL776752 від 11.03.2015 року (т.1 а.с.224).

В пункті 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачкою наданий акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 12.03.2015 року, в якому зазначено перелік дій по наданню правової допомоги та їх вартість (т.1 а.с.225).

Оскільки позивачкою понесені витрати на правову допомогу, розмір витрат підлягає стягненню з відповідача.

Стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 84, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в загальному розмірі 16 023 гривні 45 копійок, моральну шкоду в розмірі 4 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, а всього стягнути 22 267 гривень 05 копійок (двадцять дві тисячі двісті шістдесят сім гривень п'ять копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова