АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 752/20794/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11250/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

30 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Ратнікової В.М.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» до ОСОБА_3 про припинення правовідносин за попереднім договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити, заборонити ТОВ «УМК» вчиняти будь-які дії, спрямовані на передання будь-кому або визнання за будь-ким, окрім нього права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 93,10 кв. м., житловою площею 40,50 кв. м., накласти арешт на зазначену квартиру, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 4 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення правовідносин за попереднім договором та просив суд визнати припиненим з 15 грудня 2012 року попередній договір № 451/ФО-31 від 29 липня 2008 року, укладений між ТОВ «УМК» та ОСОБА_3

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «УМК» про зобов'язання вчинити дії та просив суд зобов'язати ТОВ «УМК» укласти і належним чином оформити з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на умовах, передбачених попереднім договором від 29 липня 2008 року.

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що невжиття заходів може призвести до передання права власності на вищезазначену квартиру, що може в майбутньому може утруднити виконання рішення суду.

У зв'язку із викладеним, просив суд заборонити ТОВ «УМК» вчиняти будь-які дії, спрямовані на передання будь-кому або визнання за будь-ким, окрім нього права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 93,10 кв. м., житловою площею 40,50 кв. м., накласти арешт на зазначену квартиру.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УМК» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про припинення правовідносин за попереднім договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач відмовляється від укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 93,10 кв. м., житловою площею 40,50 кв. м, щодо якої сторони уклали попередній договір.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною заявою до ТОВ «УМК» про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу спірної квартири.

Також подав заяву про забезпечення позову, вважаючи, що в разі відчуження квартири позивачем за первісним позовом, утрудниться виконання рішення суду в разі задоволення зустрічної позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на ТОВ «УМК».

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не наведено доказів на обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, що невжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, заява не містить обґрунтувань реального існування обставин, які можуть утруднити виконання рішення суду, та співмірності способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Суддя