Справа № 453/1270/14 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/783/4033/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Левик Я.А.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, представники апелянта ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу генерального директора ОКС ЛГП Галсільліс ОСОБА_6 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс та Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс, з участю третьої особи Профспілкової організації працівників Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 07 квітня 2015 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування Наказів Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 38-д від 06.09.2013 року "Про трудову дисципліну", № 56-д від 11.12.2013 року "Про трудову дисципліну" та № 58-д від 16.12.2013 року "Про трудову дисципліну" відмовлено у зв'язку з пропуском строків звернення до суду за вирішенням трудового спору без поважних причин; поновлено ОСОБА_2 строки звернення до суду за вирішенням трудового спору у частині оскарження Наказів Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 61-д від 23.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Сколівського та Турківського ДЛГП "Галсільліс"", № 62-д від 24.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора Турківського ДЛГП "Галсілльліс" ОСОБА_2В.", № 63-д від 26.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Турківського та Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс"" та № 17-д від 15.05.2014 року "Про заходи щодо усунення порушень лісового і земельного законодавства підприємствами ОКС ЛГП "Галсільліс" при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки", як такі, що пропущені з поважних причин; позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування Наказів Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 61-д від 23.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Сколівського та Турківського ДЛГП "Галсільліс"", № 62-д від 24.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора Турківського ДЛГП "Галсілльліс" ОСОБА_2В.", № 63-д від 26.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Турківського та Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс"", № 17-д від 15.05.2014 року "Про заходи щодо усунення порушень лісового і земельного законодавства підприємствами ОКС ЛГП "Галсільліс" при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки", № 30-д від 31.07.2014 року "Про звільнення з роботи директора Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2В.", поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; визнано незаконним та скасувано Наказ Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 61-д від 23.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Сколівського та Турківського ДЛГП "Галсільліс"" - у частині застосування до ОСОБА_2 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнано незаконним та скасовано Наказ Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 62-д від 24.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора Турківського ДЛГП "Галсілльліс" ОСОБА_2В." повністю; визнано незаконним та скасувано Наказ Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 63-д від 26.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Турківського та Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс"" - у частині застосування до ОСОБА_2 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнано незаконним та скасувано Наказ Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 17-д від 15.05.2014 року "Про заходи щодо усунення порушень лісового і земельного законодавства підприємствами ОКС ЛГП "Галсільліс" при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки" - у частині застосування до ОСОБА_2 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнано незаконним та скасовано Наказ Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 30-д від 31.07.2014 року "Про звільнення з роботи директора Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2В." повністю; поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" з 31.07.2014 року; стягнуто з Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2014 року по 07.04.2015 року включно у розмірі 22030 (двадцять дві тисячі тридцять) грн. 14 коп.; рішення суду у частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" з 31.07.2014 року та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання; у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування Наказів Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 61-д від 23.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Сколівського та Турківського ДЛГП "Галсільліс"", № 63-д від 26.12.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директорів Турківського та Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс"" та № 17-д від 15.05.2014 року "Про заходи щодо усунення порушень лісового і земельного законодавства підприємствами ОКС ЛГП "Галсільліс" при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки" відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю у цій частині; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржено генеральним директором ОКС ЛГП Галсільліс ОСОБА_6. В апеляційній скарзі він покликається на незаконність рішення, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуально права. Зокрема зазначає, що суд дійшов висновку, що накази ОКС ЛГП «Галсільліс» №38-д від 06.09.2013 року, №56-д від 11.12.2013 року, №58-д від 16.12.2013 року, які не скасовані судом у зв»язку із пропуском строку на їх оскарження, безпідставні та є незаконні, прийнявши виключно позицію позивача, який на кожну свою бездіяльність та невиконання трудових обов»язків придумав пояснення, що не ґрунтуються на достатніх доказах. При прийнятті рішення про скасування наказів №61 від 23.12.2013 року, №62-д від 24.12.2013 року, №63-д від 26.12.2013 року, №17-д від 15.05.2014 року суд дійшов висновку що дані накази безпідставні та винесені без дотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині ознайомлення позивача з даними наказами. Вказує, що позивач був ознайомлений з вказаними наказами проте відмовився від підпису про ознайомлення, про що були складені відповідні акти. Щодо висновку про неврахування ступеня тяжкості вчиненого порушення зазначає, що такі висновки безпідставні та спростовуються матеріалами на підставі яких винесені вказані накази. Також суд дійшов висновку що наказ №30-д від 31.07.2014 року безпідставний та винесений з порушення вимог в частині отримання пояснення до застосування дисциплінарного стягнення. Судом зазначено що з вказаним наказом позивача не ознайомлено 31.07.2014 року. Проте, вказують, що такі висновки суду спростовуються актом про відмову від підпису позивача відповідно до якого підтверджується факт ознайомлення позивача з наказом саме 31.07.2014 року. Таким чином, при прийнятті рішення суд обрав виключно позицію позивача не дослідивши повно та всебічно всі обставини справи. Крім того, суд взяв до уваги письмові пояснення працівників Турківського ДЛГП «Галсільліс» хоча вони не були допитані як свідки та безпідставно не допитав свідків про допит яких заявлялося клопотання представниками ОКС ЛГП «Галсільліс». Просить рішення Сколівського районного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даючи оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції правильно визначено правовідносини сторін, які регулюються трудовим, правильно застосовано закон, повно та всебічно з»ясовано обставини справи та перевірено подані сторонами докази, їх достатність та взаємозв»язок, оцінку відображено у мотивувальній частині рішення, відповідно до вимог процесуальних норм.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст.43 Конституції України, право на працю є гарантованим, так як і захист від незаконного звільнення.

Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості, захищає конституційні права позивача на працю.

Судом першої інстанції враховано роз»яснення Верховного Суду України у постанові Пленуму № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Зокрема, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. При розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення (п.18 Постанови). У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (п.22 Постанови).

За порушення трудової дисципліни, відповідно до ст..147 КЗпП, до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення - догана, звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку,але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше 6 місяців з дня вчинення проступку (ст.148 КЗпП).

Судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та дано відповідне тлумачення норм, зокрема ст..149 КЗпП, яка передбачає до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого традиційно включає суб'єкт, суб'єктивну сторону, об'єкт і об'єктивну сторону. Суб'єктом дисциплінарного проступку є особа, яка перебуває у трудових правовідносинах з власником або уповноваженим ним органом. Деліктоздатність - тобто здатність особисто нести відповідальність за порушення трудових обов'язків є складовою частиною праводієздатності особи. У трудовому праві відповідальність має тільки особистий характер. За законодавством розрізняється загальний і спеціальний суб'єкт дисциплінарної відповідальності. Загальним суб'єктом є будь-який працівник, на якого поширюються загальні норми про дисципліну: правила внутрішнього трудового розпорядку, КЗпП. Суб'єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина, тобто певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вона виступає в двох формах: умислу і необережності. Умисна вина передбачає, що особа усвідомлювала протиправність свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання. В усіх випадках наявності вини спільним і обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння, якщо ж немає усвідомлення - немає і вини. Слід звернути увагу на те, що працівник не може бути визнаний винним, якщо відсутності відповідних умов для її виконання, інакше кажучи, коли він об'єктивно не міг належно виконати роботу або коли власник не створив для цього належні умови. Не можна притягати працівника до відповідальності за невиконання завідомо незаконного розпорядження адміністрації, а також за об»активною неможливістю виконання.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб'єкта, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою правопорушника. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації. Потрібно звернути увагу на те, що дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов'язків. За загальним правилом невиконання громадських доручень, моральних, етичних правил поведінки, не пов'язаних з виконанням трудової функції, не може тягти застосування юридичної відповідальності. Згідно з аконодавством порушення трудової дисципліни вважається таким за умови, що воно сталося в робочий час.

Не може бути дисциплінарного правопорушення без шкідливих наслідків, які поділяються за ступенем шкідливості, а також за дією у часі.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про незаконність оскаржуваних наказів щодо накладення дисциплінарних стягнень, відсутність вини позивача та причинового зв»язку між невиконанням наказів генерального директора ОСОБА_6 та шкодою для очолюваного позивачем дочірнього підприємства.

Судом першої інстанції повно та всебічно дано оцінку недотримання норм трудового права при накладенні дисциплінарних стягнень на позивача, що призвело до незаконного звільнення, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не доводять законність дій генерального директора підприємства.

На судовому засіданні апеляційного суду представниками апелянта визнано незаконність винесення позивачу доган наказами від 23.12.2013 року, 24.12.2013 року, 26.12.2013 року. Фактично апелянт у доводах апеляційної скарги так представники на судовому засіданні зазначали формально оцінювали достатність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності лише оцінюючи факт неналежного виконання наказів керівника, не доводячи наявність вини позивача, реальної шкоди для дочірнього підприємства та причинового зв»язку.

Тому колегія суддів доводи апеляційної скарги відкидає як необґрунтовані.

Доведеність обставин про ознайомлення позивача з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності має значення для визначення строку оскарження наказу. Але не доводить дотримання усіх вимог щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема зажадання письмових пояснень працівника, на підставі яких визначення ступеня його вини, визначення негативних наслідків невиконання трудових обов»язків - шкоди для підприємства.

Визнавши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі недоліки у розгляді справи не вплинули на суть ухваленого рішення, апеляційний суд згідно зі статтею 308 ЦПК ухвалою відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, колегія суддів також враховує, що законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу директора Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_7