АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

за участю секретаря Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, Верховної Ради України про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 3 червня 2015 року про повернення позовної заяви,

у с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Президента України Порошенка П.О., Верховної Ради України про відшкодування шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 3 червня 2015 рокупозовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та ухвалення рішення про задоволення позову.

Апелянт посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про невідповідність позовної заяви вимогам закону та необхідність сплати останнім судового збору. Вказує на те, що його звільнено від сплати судового збору як особу, якій заподіяно шкоду незаконними діями, бездіяльністю, рішенням органу державної влади.

Представник Апарату Верховної Ради України - КотО.В. апеляційну скаргу просила відхилити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 3 червня 2015 року залишити без змін.

ОСОБА_2 та представник Президента України Порошенка П.О., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

____________________________________________________

Справа № 757/14266/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/9617/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Президента України Порошенка П.О., Верховної Ради України про відшкодування шкоди, завданої їх незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки своєї позовної заяви відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 5 травня 2015 року.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, ухвалою суду від 5 травня 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для приведення її у відповідність вимогам ст. 119 ЦПК України та надання доказів сплати судового збору за подання вказаного позову.

Зокрема, судом визначено наступні недоліки позовної заяви: не сплачено судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.; не зазначено адресу місця знаходження відповідача Президента України ПорошенкаП.О.; не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів на їх підтвердження.

Вказану ухвалу позивач отримав 15 травня 2015 року, що підтверджується відповідним зворотнім повідомленням (а.с. 5), проте, зазначені у ній недоліки не усунув.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, враховуючи ту обставину, що позивачем не було виконано вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху і не повністю усунуто зазначені у ній недоліки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Доводи апелянта з приводу того, що ним було дотримано всіх вимог закону при поданні позовної заяви, а від сплати судового збору він звільнений, оскільки шкоду йому було завдано бездіяльністю Президента України Порошенка П.О. та Верховної Ради України, є безпідставними з огляду на таке.

Пункт 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільняє позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Натомість, відповідно до ст. 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені.

Таким чином, оскільки позивачу було завдано шкоду як Верховною Радою України, яка є органом державної влади, так і Президентом України, який не є органом державної влади, суд обґрунтовано вважав, що за подання вказаного позову ОСОБА_2 мав сплатити судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, оскільки до неї, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, не зазначено адресу місця знаходження відповідача Президента України

Порошенка П.О., а також не виконано інших вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Інші доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 3 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко