Справа № 315/647/15-ц
Номер провадження № 2-н/315/31/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши заяву комунального підприємства «Житлосервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення солідарно заборгованості за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які знаходяться за адресою: вул. Петровського, 6, м. Гуляйполе Запорізької області.

Розглянувши надані заявником матеріали, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви з наступних підстав.

За змістом ст. 98, п. 2 ч. 3 ст. 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги ст. 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Наявність спору про право можна, також, встановити, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Вказана позиція викладена в п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", далі - Пленум ВССУ № 14 від 23.12.2011 р.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території вбачається, що цей розрахунок складений за період з серпня 2011 року по червень 2015 року. Сплата за послуги проводиться щомісячно, заборгованість розрахована станом на 01.06.2015 року і складає 5 445,07 грн.

Таким чином, з наданих документів неможливо точно встановити, але є підстави вважати, що строк позовної давності за частиною вимог на момент подання заяви до суду, а саме на 19.06.2015 року вже сплинув.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням того, що з огляду на подані документи є підстави вважати, що позовна давність за частиною вимог сплила, а боржник в наказному провадженні позбавлений можливості заявити про сплив цього строку, про що міг би заявити в позовному провадженні, можна зробити висновок про наявність спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 100 ЦПК України, cуддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Керуючись ст. ст. 95,96, 100, 101 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у прийнятті заяви комунального підприємства «Житлосервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення солідарно заборгованості за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Розяснити комунальному підприємству «Житлосервіс» його право на звернення з вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду (судді), якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3