АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/297/14-ц
Провадження № 22-ц-/790/4395/15 Головуючий І інстанції: Мельник І.М.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.,

при секретарі - Каплоух Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме упущеної вигоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши його в ході розгляду справи просив стягнути з ОСОБА_2 шкоду, завдану злочином у вигляді упущеної вигоди у розмірі 348724,44 грн., яку він міг би отримати згідно до положень ч.2 ст. 22 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вироком Джержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. І ст. 122 КК України, у зв'язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості 31.01.2010 року в приміщені «Будинку Праці» по вул. Конституції 1 внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні та не зміг виконати взяті на себе зобовязання перед юридичними особами, з якими уклав договори про надання послуг у сфері права. Замовники у письмовій формі відмовились від договорів, припинивши їх дію в односторонньому порядку, внаслідок чого ним було втрачено грошові кошти по двох договорах у розмірі 71500,00 грн..

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, позивач просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Справу судова колегія розглядає, у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України - за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимогам процесуального закону судове рішення відповідає у повній мірі.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, встановив дійсні обставини справи, правильно визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

По справі встановлено, що на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до двох років обмеження волі.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України його звільнено від призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1341 грн. 14 коп. та 10000 грн. - моральної шкоди та роз'яснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства щодо стягнення упущеної вигоди (а.с.10-13).

На підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2015 року вирок суду першої інстанції змінено в частині стягнення моральної шкоди, зменшено її розмір з 10000 грн. до 1000 грн. (а.с.60-63).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження його доводів щодо наявності спричинення йому відповідачем шкоди у вигляді упущеної вигоди у розмірі 348724 грн. 44 коп., яку він міг би отримати як винагороду за умовами договорів, оскільки останній не не надав суду доказів які б вказували на вчинення ним будь яких дій направлених на виконання обов'язків за договорами, та не надав доказів, які саме заходи він вчинив відносно учасників договорів з ООО НТП «Контроль и диагностика», ООО ИК «Константа», ООО «СПЕЦАГРОСНАБ» направлених на зменшення збитків за договорами (упущеної вигоди), та не довів суду неможливість здійснення таких заходів відносно учасників за договорами.

Судова колегія з висновком суду першої інстанції погоджується у повній мірі.

Так відповідно до положень глави 5 «Докази» Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачається вимогами ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів у справі у їх сукупності правильно не вбачив підстав для застосування вимог ст. 22 ЦК України у даному конкретному випадку, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає нормам ст. ст. 213, 214 ЦПК України. На виконання вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України у своєму рішенні привів мотиви, з яких він вважав встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної скарги,скасування чи зміни рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -