Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 334/4767/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
№22-ц/778/1294/15Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Осоцього І.І.

суддів Панкєєва О.В, ОСОБА_1

при секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОСНОВАНІЄ на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОСНОВАНІЄ (надалі МКП «ОСНОВАНІЄ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому неодноразово уточнювали і в якому остаточно просили (т.с. 1 а.с.195-200) стягнути з відповідача на користь:

- ОСОБА_2 заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., в тому числі 150,0 грн. витрат, повязаних із складенням кошторису на виконання ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженої квартири, 200,0 грн. витрат на послуги хімчистки, а також компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000, 0 грн.; судові витрати у розмірі 487,20 грн.,

- ОСОБА_3 заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 61 651,0 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири та компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн.; судовий збір у розмірі 1016,62 грн.,

- ОСОБА_4 компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000,0 грн. судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування свого позову позивачі зазначали, що у зв'язку із смертю ОСОБА_5 було здійснено його заміну на правонаступника ОСОБА_3, який є спадкоємцем ОСОБА_5 на майно, що складається в тому числі з квартири, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя бул. Вінтера, 40, кв.21.

До спадкоємця переходить право на відшкодування матеріальних збитків, завданих спадкодавцеві.

У кв. 21 по бул. Вінтера, 40 в м. Запоріжжі про живають ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Дана квартира належала ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Після смерті ОСОБА_5 09.07.2014 року єдиним спадкоємцем цієї квартири є його син та батько ОСОБА_2 ОСОБА_3, до якого за законом перейшло право власності на зазначену квартиру.

22 квітня 2014 року в денний час відбулось затоплення кв. № 21 мешканцями квартири № 23 вищезазначеного будинку, яка розташована поверхом вище та належить на праві власності гр. ОСОБА_7

В результаті затоплення квартири ОСОБА_3 у жилих кімнатах, на кухні та у коридорі виявилися залиті водою стелі та стіни, а також затопленим підлогу у всіх приміщеннях квартири, де рівень води складав до 15 сантиметрів. Вода лилася потоками, в результаті чого були пошкоджені шпалери на стінах, фарбування на стелях, намок паркет і меблі, намокли ковдра на ліжку та килим, який знаходився на підлозі. На шпалерах, стелях та інших речах з'явилися плями темно коричневого кольору.

В зв'язку з тим, що квартира ОСОБА_3 виявилася повністю залитою водою, позивачі негайно звернулися до власника квартири № 23 будинку 40 по бул. Вінтера, інших сусідів та працівників МКП «ОСНОВАНІЄ» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири.

22 квітня 2014 року комісією в складі мешканців будинку по бул. Вінтера, 40 квартири № 21 ОСОБА_2АДРЕСА_1 ОСОБА_8, квартири №19 ОСОБА_9 у присутності представника МКП «ОСНОВАНІЄ» ОСОБА_10 був складений акт про залиття квартири № 21. Комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що 22 квітня 2014 року в будинку № 40 по бул. Вінтера у квартирі № 21 трапилося залиття усіх приміщень в результаті пориву радіатора опалення у кімнаті, яка розташована у квартирі № 23 вищевказаного будинку. Вода залила підлогу квартири № 21 по всій площі, рівень води досягав 15 сантиметрів. Представник МКП «ОСНОВАНІЄ» відмовився від підписання акту.

Зі свого боку представниками МКП «Основаніє» 22 квітня 2014 року було складено акт обстеження технічного стану будинку № 40 по бул. Вінтера, яким підтверджено факт затоплення квартири № 21. В акті Відповідач зазначив, що 22.04.2014 року у житловому фонді Правобережного ТО проводилися гідравлічні випробування котельної по вул. Таганська, буд.16. Згідно висновку комісії затоплення квартири відбулося внаслідок пориву радіатора опалення в квартирі 23 будинку № 40 по бул. Вінтера при проведенні опресування системи опалення в результаті несвоєчасної установки заглушок на вводі ЦО на житловий будинок.

Тим самим, відповідач підтвердив факт залиття квартири ОСОБА_3 22.04.2014 року з його вини.

В результаті цього затоплення квартири ОСОБА_3 стіни та стелі покриті рудими плямами у всіх приміщеннях квартири позивачів, у зв'язку з чим виникла потреба в заміні шпалер на стінах і в оштукатурюванні поверхні стель. Також дубовий паркет на підлозі здибився хвилями, місцями потріскався, в результаті чого став непридатним, а також став заважати відкриванню міжкімнатних дверей.

З метою визначення розміру шкоди між ОСОБА_2 та ТОВ «Будівельна компанія Портал» був укладений договір на складання кошторису з ремонту квартири та сплачено за виконані роботи суму 150,0 грн.

У відповідності до квитанції приймального пункту хімчистки АСІ, датованої 24.04.2014 року за хімчистку ковдри і килима ОСОБА_2 оплачено 200,0 грн. Всього нею витрачено коштів у розмірі 350,0 грн.

ТОВ «Будівельна компанія Портал» складено кошторис на проведення ремонтних робіт у квартирі ОСОБА_3 станом на 29.04.2014 року, у відповідності до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт з оздоблення пошкоджених стін та стелі, заміни підлоги в коридорі, в кухні та у житлових кімнатах, внаслідок залиття водою у квартирі становить 77 302,04 грн.

До проведення будівельних робіт по відновленню пошкодженої затопленням квартири позивачами залучено підрядну організацію ФОП ОСОБА_11, якою фактично виконано ремонтно-будівельні роботи з заміни шпалер та відновлення стель квартири на суму 29 108,18 грн., а також проведено роботи по заміні паркету на суму 23 782,82 грн. Роботи виконано у листопаді-грудні 2014 року на підставі договорів від 15.09.2014 року та 21.10.2014 року. Будівельні роботи оплачено в повному обсязі ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_3 придбано паркет на суму 8 760,00 грн. Всього ОСОБА_3 витрачено на ремонтні роботи коштів у розмірі 61 651,0 грн., що є розміром нанесених матеріальних збитків. Оскільки система опалення, яка знаходиться в житловому будинку 40 по бул. Вінтера м. Запоріжжя знаходиться у господарському веденні відповідача, саме він, як балансоутримувач повинен нести відповідальність за її справність, а також вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття.

Для урегулювання спору мирним шляхом, 25 квітня 2014 року відповідачу було надано претензійний лист із зазначенням пошкоджень з вимогою усунути наслідки затоплення квартири шляхом проведення ремонтних робіт та відшкодувати вартість понесених витрат на хімчистку ковдри і килима, але претензія залишена без відповіді, відновлювальні ремонтні роботи відповідачем не проведено.

Зусилля позивачів щодо мирного врегулювання спору залишилися марними, оскільки відповідач не виявив бажання добровільно відшкодувати завдану ним шкоду.

ОСОБА_3 зазнав моральних страждань у зв'язку з тим, що його батько ОСОБА_5, перебуваючи у віці 92 років і будучи інвалідом І групи Великої Вітчизняної війни помер через те, що важко переживав ситуацію із затопленням квартири. Як людина, вихована на принципах турботи держави про громадян, він до глибини душі був обурений безвідповідальним ставленням працівників МКП «ОСНОВАНІЄ» до своїх обов'язків, а також несправедливою відмовою відновити за свій рахунок пошкоджене з вини комунального підприємства майно. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі весь час, починаючи з дати аварії, що негативно вплинуло на самопочуття та зруйнувало відносини в сім'ї. В результаті отриманого стресу і постійного нервового напруження його слабке здоров'я не витримало і він через два місяці після події помер.

Внаслідок залиття квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідача, ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду, яка полягає також в тому, що він зазнав немало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила квартиру та повинна відповідати за свої дії не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи.

Крім того, позивачі не мають можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки отримують на роботі мінімальну заробітну плату і для них сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого місячного доходу, який витрачається лише на необхідність проживання сім'ї. В зв'язку з цим, для відновлення нормальних умов життя його доньки, ОСОБА_3 вимушений був витратити чимало часу для того, щоб знайти гроші на оплату бригаді ремонтників. Гроші були позичені ним у приватних осіб, що викликає додаткові переживання.

Для ОСОБА_2 залиття квартири створило дискомфорт та нервове напруження, оскільки вона постійно відчувала в квартирі сирість, вологу та запах плісені. Крім того, квартира, яка була затоплена з вини відповідача, є єдиним її житлом, де проживають не лише вони, але й вся їх родина, які не можуть вільно користуватись цим майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після, як змінився інтер'єр в квартирі, так як всі приміщення квартири: кухня, коридор та житлові кімнати мають сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують спокій Позивачів та членів сім'ї, погіршують настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Крім зазначеного, вона витратила немало часу на поїздки до будівельної компанії з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, доведення особи винної в її заподіянні та пошуки підрядної організації, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу.

Наведені вище обставини погіршили стан здоров'я ОСОБА_4, що викликало захворювання гайморових пазух та на лікування якої позивачка витратила суму 173,27 грн., що є платою за отримання медичних послуг та придбання ліків.

Також Позивачі хвилювалися за стан здоров'я ОСОБА_5, нервували, що він тяжко переживає те, що трапилося, а коли він помер, звинувачували себе в тому, що не змогли вберегти його від переживань.

Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивачів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до МКП «ОСНОВАНІЄ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_2 заподіяну їй матеріальну шкоду в наслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., а також компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., а всього 5350,0 грн.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_3 заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 61 651,0 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири та компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., а всього 66651,0 грн.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_4 компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 016,62 грн.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач МКП «ОСНОВАНІЄ» у своїй апеляційній скарзі просило рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів у повному обсязі.

Апеляційний розгляд цієї справи апеляційним судом був відкладений 07.05.2015 року на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України та з метою повного та всебічного апеляційного перегляду цієї справи, зокрема для витребування у Запорізькій районній державній нотаріальній конторі фотокопії спадкової справи, яка відкрилась після смерті 09.07.2014 року ОСОБА_5 (т.с. 2 а.с.77).

25.05.2015 року на адресу апеляційного суду надійшла зазначена фотокопія спадкової справи, із якої вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті 09.07.2014 року ОСОБА_5, які своєчасно подали нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, є сини спадкодавця ОСОБА_12 (т.с. 2 а.с.83) та ОСОБА_3 (позивач у цій справі т.с. 2 а.с.84), проте відносно квартири № 21 у будинку № 40 по бул. Вінтера у м. Запоріжжя, яка була залита, ОСОБА_5 склав заповіт 11.07.1996 року лише на користь ОСОБА_3, а тому остання успадковується за заповітом лише ОСОБА_3

У судове засідання 23.06.2015 року належним чином, з додержанням вимог ст. 76 ч. 5 ЦПК України, через представника за довіреністю (т.с. 2 а.с.61-63) ОСОБА_13, повідомлені про час та місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с.65-68) позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

У судовому засіданні представник останніх за довіреністю ОСОБА_13 зазначала, що останні не бажають особисто приймати участь у цій справі, а через неї, як представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за присутністю представника останніх - ОСОБА_13

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін у цій справі ОСОБА_14 та ОСОБА_13, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч. 1 ЦПК України).

Згідно із ст. 307 ч. 1 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (п. 1); скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п. 2).

В силу вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи уточнений позов позивачів у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 319, 386, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10-11, 57, 69, 88, 212-213 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності усіх позовних вимог цього позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до них правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає лише частково.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкають та зареєстровані за адресою: м. Запоріжжя, бул. ВінтераАДРЕСА_2 (т.с. 2 а.с.70).

Дана квартира належала первісному позивачеві у цій справі ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Після смерті 09.07.2014 року (т.с. 1 а.с.122) ОСОБА_5 під час розгляду цієї справи судом першої інстанції єдиним спадкоємцем (за заповітом від 17.07.1996 року, копія т.с. 2 а.с.107) цієї квартири є його син позивач у цій справі ОСОБА_3, що підтверджується фотокопією спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 (т.с. 2 а.с. 82-110), та яка може бути прийнята судом апеляційної інстанції до уваги, як доказ у цій справі, в силу вимог ст. 303 ч. 2 ЦПК України.

Встановлено, що на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуємого рішення у цій справі ОСОБА_3 ще не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цю квартиру, проте, оскільки він своєчасно (25.09.2014 року) подав нотаріусу заяву (т.с. 2 а.с.84) про прийняття спадщини після смерті (09.07.2014 року) ОСОБА_5, він вважається таким, що прийняв цю спадщину, а тому є належним процесуальним правонаступником прав та обовязків позивача ОСОБА_5 у цій справі саме щодо позовних вимог майнового характеру.

Оскільки, в силу вимог ст. 1219 ч. 1 п. 1 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

У даному випадку, це право вимоги первісного позивача ОСОБА_5, який помер під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, та процесуальним правонаступником в силу вимог ст. 37 ЦПК України якого є ОСОБА_3, до МКП «Основаніє» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 5 000,0 грн., завданої залиттям вищезазначеної квартири, що належала йому на праві особистої приватної власності.

В силу вимог ст. 1230 ч. 1 п. 3 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування лише моральної шкоди, яке вже було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

На час залучення ОСОБА_3 до участі у цій справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_5 оскаржуєме рішення у цій справі щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000,0 грн. ще не було ухвалено судом першої інстанції.

ОСОБА_3 у цій справі не був залучений у цій справі, як самостійний позивач (четвертий), а лише, як цивільний правонаступник позивача ОСОБА_5, та не заявляв у цій справі, як останній, самостійних позовних вимог до відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» про стягнення на його користь моральної шкоди, повязаної із пошкодженням його майна (вищезазначеної квартири).

Крім того, на день залиття квартири 22.04.2014 року власником вищезазначеної квартири був ще померлий 09.07.2014 року ОСОБА_5, саме лише останньому могла бути завдана шкода залиттям його квартири.

ОСОБА_15, як спадкоємець за заповітом, міг набути права власності на цю квартиру лише після 09.07.2014 року, а тому йому особисто не могла бути завдана будь-яка моральна шкода залиттям вищезазначеної квартири 22.04.2014 року.

При вищевикладених обставинах, будь-які правові підстави для задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_3 до МКП «ОСНОВАНІЄ» у цій справі про стягнення компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн. були відсутні, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню із ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог позивача ОСОБА_3

Відповідно, скасуванню також підлягає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_3 розміру судового збору 400,11 грн.

Разом із тим, саме до процесуального правонаступника ОСОБА_3 перейшло від позивача ОСОБА_5 право вимагати стягнення з відповідача у цій справі майнових збитків внаслідок залиття вищезазначеної квартири у розмірі 61651,0 грн. (вартості ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири), які суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованим та задовольнив у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Крім того, суд першої інстанції у цій справі у цій частині правильно вважав необхідним стягнути з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді судового збору 616,51 грн. (розрахунок: 1% від суми задоволених позовних вимог).

Судом першої інстанції у цій справі було правильно встановлено, що 22.04.2014 року з вини відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» сталося залиття квартири № 21 по бул. Вінтера 40 в м. Запоріжжі (т.с. 1 а.с.21).

В результаті затоплення у жилих кімнатах, на кухні та у коридорі виявилися залиті водою стелі та стіни, а також затопленим підлогу у всіх приміщеннях квартири, де рівень води складав до 15 сантиметрів. Вода лилася потоками, в результаті чого були пошкоджені шпалери на стінах, фарбування на стелях, намок паркет і меблі, намокли ковдра на ліжку та килим, який знаходився на підлозі. На шпалерах, стелях та інших речах з'явилися плями темно-коричневого кольору (т.с. 1 а.с. 51-54).

22 квітня 2014 року комісією в складі мешканців будинку по бул. Вінтера, 40 квартири № 21 ОСОБА_2АДРЕСА_1 ОСОБА_8, квартири №19 ОСОБА_9 у присутності представника МКП «ОСНОВАНІЄ» ОСОБА_10 був складений акт про залиття квартири № 21. Комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що 22 квітня 2014 року в будинку № 40 по бул. Вінтера у квартирі № 21 трапилося залиття усіх приміщень в результаті пориву радіатора опалення у кімнаті, яка розташована у квартирі № 23 вищевказаного будинку. Вода залила підлогу квартири № 21 по всій площі, рівень води досягав 15 сантиметрів. Представник МКП «ОСНОВАНІЄ» відмовився від підписання акту (т.с. 1 а.с.15).

Зі свого боку представниками МКП «Основаніє» 22 квітня 2014 року було складено акт обстеження технічного стану будинку № 40 по бул. Вінтера, яким підтверджено факт затоплення квартири № 21.

В акті МКП «ОСНОВАНІЄ» зазначило, що 22.04.2014 року у житловому фонді Правобережного ТО проводилися гідравлічні випробування котельної по вул. Таганська, буд.16. Згідно із висновком комісії затоплення квартири відбулося внаслідок пориву радіатора опалення в квартирі 23 будинку № 40 по бул. Вінтера при проведенні опресування системи опалення в результаті несвоєчасної установки заглушок на вводі ЦО на житловий будинок (т.с. 1 а.с.16).

Таким чином, МКП «Основаніє» фактично підтвердило той факт, що залиття квартири позивача лук омського О.А. відбулося з його вини.

Оскільки система централізованого опалення, яка знаходиться в житловому будинку 40 по бул. Вінтера у м. Запоріжжя знаходиться у господарському веденні відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ», а тому саме він, як балансоутримувач, повинен нести відповідальність за її справність, а також вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття квартири.

Ст. 24 ЖК України передбачено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють утримання жилого будинку та прибудинкової території.

За правилами ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Ст. 21 цього Закону передбачені зобов'язання виконавця, а саме: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

У відповідності до вимог Закону між власником квартири ОСОБА_5, та КП «ВРЕЖО № 9», правонаступником якого є МКП «ОСНОВАНІЄ», 01.02.2008 року був укладений договір про надання послуг з утримання будинку № 40 по бул. Вінтера у м. Запоріжжя. За цим договором у п.14 комунальне підприємство зобов'язалося забезпечити надання послуг з утримання вказаного будинку, зокрема обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, здійснювати технічне обслуговування та ремонт мереж, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень. Пунктом 16 договору передбачена відповідальність підприємства за неналежне надання послуг, що призвело до заподіяння збитків майну та/або приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю шляхом відшкодування збитків (т.с. 1 а.с.69).

Згідно із ст. 190 ЖК УРСР підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач МКП «ОСНОВАНІЄ» та представники останнього у суді першої інстанції не довели, що майнова шкода ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3, завдана залиттям квартири АДРЕСА_3, виникла не з його вини.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, які відповідним чином оцінив.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач МКП «ОСНОВАНІЄ» та представники останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень в частині позовних вимог ОСОБА_3 до МКП «ОСНОВАНІЄ» про стягнення 61 651,0 грн. матеріальної (майнової) шкоди.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду у цій частині з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

Оскільки, як передбачено ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В результаті затоплення кв. № 21 по бул. Вінтера 40 у м. Запоріжжі стіни та стелі покриті рудими плямами у всіх приміщеннях квартири ОСОБА_3, у зв'язку з чим виникла потреба в заміні шпалер на стінах і в оштукатурюванні поверхні стель. Також дубовий паркет на підлозі здибився хвилями, місцями потріскався, в результаті чого став непридатним, а також став заважати відкриванню міжкімнатних дверей.

ТОВ «Будівельна компанія Портал» була складена смета (кошторис) з ремонту квартири ОСОБА_3 (т.с. 1 а.с. 22-33).

До проведення будівельних робіт по відновленню пошкодженої затопленням квартири ОСОБА_3 залучено підрядну організацію ФОП ОСОБА_11, якою фактично виконано ремонтно-будівельні роботи з заміни шпалер та відновлення стель квартири на суму 29 108,18 грн., а також проведено роботи по заміні паркету на суму 23 782,82 грн.

Роботи виконано у листопаді-грудні 2014 року на підставі договорів від 15.09.2014 року та 21.10.2014 року (т.с. 1 а.с. 154-174, 203-204), які оплачено ОСОБА_3 у повному обсязі (т.с. 1 а.с.202, 205).

Крім того, ОСОБА_3 придбано паркет на суму 8 760,00 грн. (т.с. 1 а.с.206).

Всього ОСОБА_3 витрачено на ремонтні роботи коштів у розмірі 61651,00 грн., що є розміром нанесених матеріальних (майнових) збитків власникові квартири її залиттям, а тому суд першої інстанції правильно вважав, що останні мають бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі з підстав, передбачених ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги дефектний акт відповідача (т.с. 2 а.с. 4) та ітогову відомість ресурсів поточного ремонту вищезазначеної квартири позивача ОСОБА_3 на загальну суму 1 732,0 грн. (т.с. 2 а.с. 5-13), оскільки вони спростовуються письмовими доказами позивача ОСОБА_3, наданими у матеріали цієї справи на підтвердження фактично понесених матеріальних (майнових) витрат на відновлення пошкодженого майна у вигляді вищезазначеної квартири, необхідних для приведення останньої у первісний стан до залиття, до стану придатності проживання в останній.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись із законністю та обґрунтованістю висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуємому рішенні щодо стягнення з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь позивачів:

- ОСОБА_2 - матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн. (150,0 грн. вартість послуг ТОВ «Будівельна компанія Портал» із складання кошторису з ремонту квартири + 200,0 грн. вартість хімчистки АСІ ковдри і килима), а також компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 487,20 грн.,

· ОСОБА_4 - компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору у розмірі 243,60 грн.

Оскільки, ОСОБА_2 не надала у матеріали цієї справи належних допустимих доказів того, що ковдра і килим, які саме вона здавала у хімчистку та на які вона несла витрати для відновлення їх якості на суму 200,0 грн., належать їй та що останні були саме у вищезазначеній квартирі на час залиття останньої 22.04.2014 року та були пошкоджені саме від залиття.

Крім того, встановлено, що майнова шкода залиттям вищезазначеної квартири завдана саме ОСОБА_3, як єдиному її власнику. Саме він мав нести витрати у розмірі 150,0 грн. вартості послуг ТОВ «Будівельна компанія Портал» із складання кошторису з ремонту квартири у цій справі. ОСОБА_3 не надавав суду першої інстанції доказів, що він ніс якісь витрати з цього приводу. Якщо на оплату ОСОБА_2 150,0 грн. вартості послуг ТОВ «Будівельна компанія Портал» була вказівка чи згода ОСОБА_3, то саме він має відшкодувати ці витрати ОСОБА_2 Якщо, це була взагалі особиста ініціатива ОСОБА_2, то за це не має нести відповідальність МКП «ОСНОВАНІЄ», оскільки, ці витрати не можна вважати фактичними витратами на відновлення пошкодженої квартири.

Що стосується стягнення з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 компенсації начеб - то завданої їм залиттям квартири моральної шкоди у розмірі 5 000,0 грн. на кожну, взагалі не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Згідно із ст. 1167 ч. 1 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Крім того, ст. 23 ч. 2 ЦК України містить вичерпний перелік випадків настання моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому, моральна шкода може полягати:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які не є власниками вищезазначеної квартири, а лише зареєстровані в останній, не надали суду першої інстанції належних допустимих доказів на підтвердження наявності у них душевних страждань взагалі, передбачених ст. 23 ч. 2 ЦК України, під час залиття квартири 22.04.2014 року чи після з вини МКП «ОСНОВАНІЄ» і у тому числі у зазначеному ними розмірі 5 000,0 грн.

У матеріалах цієї справи відсутні належні допустимі докази того, що стан здоровя ОСОБА_4 погіршився (захворювання гайморових пазух) та його лікування відбулись саме внаслідок залиття вищезазначеної квартири 22.04.2014 року.

Разом з тим, доводи апелянта МКП «ОСНОВАНІЄ» про те, що суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин цієї справи, а саме: не залучив до участі у цій справі в якості співвідповідача власника кв. № 23 у б. № 40 по вул. Вінтера у м. Запоріжжя не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Оскільки, позивачі у цій справі не заявляли позовних вимог до цієї особи.

Причина залиття вищезазначеної квартири позивача ОСОБА_3, зазначена в акті МКП «ОСНОВАНІЄ» від 22.04.2014 року (т.с. 1 а.с.16-17) та у суді першої інстанції МКП «ОСНОВАНІЄ» не спростовувалась.

Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню в силу вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 27 ЦПК України МКП «ОСНОВАНІЄ», як відповідач у цій справі, мало добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки, зокрема мало право заявляти у суді першої інстанції під час розгляду цієї справи відповідні письмові клопотання з додержанням вимог ст. ст. 133-137 ЦПК України щодо допиту власника кв. №23 у б. № 40 по вул. Вінтера у м. Запоріжжя про обставини залиття в якості свідка у цій справі чи огляду квартири цієї особи тощо.

Проте, письмові докази заявлення таких клопотань відповідачем МКП «ОСНОВАНІЄ» у суді першої інстанції у цій справі відсутні.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» лише частково ґрунтуються на законі.

За таких обставин, апеляційну скаргу МКП «ОСНОВАНІЄ» слід задовольнити частково; рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року цій справі в частині стягнення з МКП ОСНОВАНІЄ на користь ОСОБА_3 компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 400,11 грн., ОСОБА_2 заподіяної їй матеріальної шкоду в наслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., а також компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 487,20 грн., на користь ОСОБА_4 компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору у розмірі 243,60 грн. слід скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог до МКП «ОСНОВАНІЄ» ОСОБА_3 про стягнення компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 400,11 грн., ОСОБА_2 про стягнення заподіяної їй матеріальної шкоду в наслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., а також компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 487,20 грн., ОСОБА_4 про стягнення компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору у розмірі 243,60 грн. слід відмовити; в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 - 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОСНОВАНІЄ задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року цій справі в частині стягнення з МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОСНОВАНІЄ на користь ОСОБА_3 компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 400,11 грн., ОСОБА_2 заподіяної їй матеріальної шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., а також компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 487,20 грн., на користь ОСОБА_4 компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору у розмірі 243,60 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог до МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОСНОВАНІЄ ОСОБА_3 про стягнення компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 400,11 грн., ОСОБА_2 про стягнення заподіяної їй матеріальної шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 350,0 грн., а також компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору 487,20 грн., ОСОБА_4 про стягнення компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., судового збору у розмірі 243,60 грн. відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_16ОСОБА_17ОСОБА_1