пр. № 6/759/397/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альковір» про розірвання договору та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2008 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альковір» про розірвання договору та стягнення заборгованості, ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та, зокрема, стягнуто з відповідачів на користь позивача, солідарно, 305 029 грн. 68 коп., судовий збір в сумі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., а всього стягнуто 306 759 грн. 68 коп. (а.с.94, 96-97 - рішення суду).

14 серпня 2015 року до провадження судді надійшла заява ПАТ «Міський комерційний Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, в якій заявник зазначає, що постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 19.05.2014 року, виконавчий лист Святошинського районного суду м. Києва №2-2613/2008 від 24.02.2009 року був повернутий стягувачу у відповідності до статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність майна у боржника), однак станом на теперішній час рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2008 року не виконане, в той час як згідно з частиною п'ятою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення вконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

У зв'язку з вищенаведеним, заявник просить винести ухвалу про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, для можливості виконати вищевказане рішення суду.

Представник заявника та боржники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб, неявка яких не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч.1 ст.371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, Святошинським районним судом м. Києва 24.02.2009 року було видано виконавчий лист №2-2613/2008 про стягнення з ОСОБА_1, ТОВ «Альковір», солідарно, на користь ТОВ «Партнерт-Банк» 305 029 грн. 68 коп., судового збору в сумі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., а всього - 306 759 грн. 68 коп.

19.05.2014 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Однак, відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи, у вищевказаному виконавчому провадженні стягувачем виступає ТОВ «Партнер Банк», в той час як представником заявника не надано належних доказів щодо заміни сторони виконавчого провадження з ТОВ «Партнер Банк» на ПАТ «Міський комерційний банк», а тому заявник, не будучи стороною виконавчого провадження, передчасно звернувся з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.208-209, 371, 378 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альковір» про розірвання договору та стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Лопатюк Н.Г.