АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6316/15 Справа № 208/9229/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районногоо суду м.Дніпродзержинська від 14 травня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення І типу 10003/0603 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення І типу 10003/0603 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з позовом, який уточнено у березні 2015 року, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.3-6, 140).

Позивач зазначав, що 19 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення №6719 та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №769/2, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 168862,55 грн. строком на 84 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,5% річних.

Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору позичальник повинен здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 2 010,27 грн. та сплату нарахованих процентів не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 18 грудня 2014 року.

Згідно п.3.2.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору.

При виникненні простроченої заборгованості за кредитним договором, процентами та іншими платежами, банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу(п.3.2.3 кредитного договору).

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №769/2 від 09 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави майна №769/2а, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2267, згідно якому ОСОБА_2 передав банку в заставу рухоме майно, а саме: транспортний засіб(автомобіль) марки MITSUBISHI OUTLANDER, колір сріблястий, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Право власності застоводавця підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС 141732, виданим 19.12.2007 року РЕВ-1 МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до умов договору застави майна №769/2а від 19.12.2007 року банк має право звернути стягнення на предмет застави та його реалізацію в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконнання або неналежного виконання зобов'язання заставодавцем за кредитним договором, у тому числі при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до кредитного договору строки, суми кредиту(п.3.1.5 договору застави).

У зв'язку з невиконанням зобов'язань по кредитному договору позичальнику неодноразово направлялись вимоги про погашення заборгованості.

Станом на 18 березня 2013 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком складає 71 219,41 грн., з яких: 32 164,19 грн. строкова сума основного боргу за кредитом; 24 492,48 грн. - прострочена основна сума боргу за кредитом; 293,37 грн. строкові проценти за користування кредитом; 2 957,68 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 2 271,41 грн. пеня за несвоєчасне повернення основної суми кредиту та процентів; 8 955,85 грн. неустойка 5% згідно п.3.3.3. договору застави №769/2; 84,43 грн. неустойка в розмірі 0,05% згідно п.5.4 кредитного договору.

У березні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з заявою про збільшення позовних вимог та зазначило, що станом на 23.02.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року складає: прострочена заборгованість по кредиту 56656,67 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 6439,78 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 1550,10 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 11393,32 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 318,47 грн.(ст.625 ЦК України); 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 2340,93 грн.(ст.625 ЦК України); втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 2863,07 грн. (ст.625 ЦК України); втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 12990,24 грн.(ст.625 ЦК України). Всього заборгованість складає 94552,58 грн.(а.с.140).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року, визначену станом на 23.02.2015 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 945,52 грн.

Рішенням Заводського районногоо суду м.Дніпродзержинська від 14 травня 2015 року позов задоволено частково(а.с.171-172).

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення І типу 10003/0603 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року в сумі 95235,79 грн., що складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту 56656,67 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 6439,78 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 01.12.2012 року по 23.02.2015 року 1493,01 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.12.2012 року по 23.02.2015 року 11188,10 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 318,47 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 2340,93 грн.; втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 2863,07 грн.; втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу за період з 01.07.2012 року по 23.02.2015 року 12990,24 грн.; судовий збір в розмірі 945,52 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, сплив позовної давності, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.196-198).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст.ст.526,527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Статтею 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

По справі встановлено, що 19 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №769/2, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 168 862,55 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,5% річних, для здійснення оплати за автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER за договором купівлі-продажу №0711-24009 від 24.11.2007 року(а.с.21-26).

Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредит надано на 84(вісімдесят чотири)місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 грудня 2014 року(а.с.21-26). Факт отримання грошових коштів за кредитним договором позичальником не оспорюється.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_2 19 грудня 2007 року укладено договір застави майна №769/2а, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2267, згідно якого ОСОБА_2 передав банку в заставу рухоме майно, а саме: транспортний засіб(автомобіль) марки MITSUBISHI OUTLANDER, колір сріблястий, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС 141732, виданого 19.12.2007 року РЕВ-1 МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області, є ОСОБА_2І.(а.с.27-33).

Як видно із справи, ОСОБА_2 періодично сплачував відповідні суми на погашення заборгованості за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року, однак станом на 23.02.2015 року склалась заборгованість, яка із застосуванням положень ст.625 ЦК України визначена кредитором у сумі 94 552,58 грн., що підтверджується розрахунком ПАТ «Державний ощадний банк України»(а.с.142, 143-144).

Встановивши факт порушення позичальником умов кредитного договору №769/2 від 19 грудня 2007 року, яким передбачено погашення заборгованості щомісячними платежами рівними частинами в сумі 2 010,27 грн. та сплату нарахованих процентів не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, та наявність станом на 23.02.2015 року заборгованості, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позову ПАТ «Державний ощадний банк України» у зазначеній у судовому рішенні частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом норм процесуального права стосовно правил підсудності, не можуть бути взяті до уваги, оскільки питання підсудності вирішувалось у передбаченому порядку і було предметом іншого апеляційного розгляду, за наслідками якого ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року скасована ухвала Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 листопада 2014 року про направлення справи по підсудності до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська і справа направлена для продовження розгляду до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, яким і ухвалено судове рішення (а.с.130-131).

Твердження ОСОБА_2 про відсутність розрахунку заборгованості необгрунтовані, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості станом на 23.02.2015 року за кредитним договором №769/2 від 19 грудня 2007 року, складений ПАТ «Державний ощадний банк України», у тому числі розрахунок, що наданий представником ПАТ «Державний ощадний банк України» при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, який містить дані щодо зарахування сплаченої відповідачем грошової суми у розмірі 1000 грн., про сплату яких він зазначав в ході розгляду справи в судовому засіданні апеляційної інстанції(а.с.7, 142-144, 227).

При цьому, заперечуючи проти суми заборгованості та стверджуючи про сплату кредитних коштів у більшому розмірі, ніж визначив позивач, ОСОБА_2 не спростував наявний у справі розрахунок заборгованості, у тому числі дані розрахунку, що складені ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 30.09.2015 року(а.с.227), належних та допустимих доказів в підтвердження своїх доводів не надав.

Посилання в апеляційній скарзі на пропускк позивачем позовної давності та що судом не застосовані наслідки спливу позовної давності, не можуть бути взяті до уваги, оскільки із розрахунку ПАТ «Державний ощадний банк України», що складений станом на 30.09.2015 року(а.с.227), вбачається, що після внесення чергового платежу на погашення заборгованості за кредитним договором 27.06.2012 року, ОСОБА_2 також вносив платежі 01.10.2012 року, 15.07.2012 року, 12.03.2014 року, з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду 22.11.2013 року(а.с.3-6), тобто позов пред'явлено в межах позовної давності.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення порядку реалізації предмета застави, яка проведена після ухвалення рішення, та продаж автомобіля за заниженою ціною, то останні не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені питання не були предметом судого розгляду та знаходяться за межами апеляційного розгляду.

Таким чином, рішення суд першої інстанції відповідає встановленим обставинам та положенням діючого законодавства, що регулюють зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -