Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 334/1386/13-ц
Провадження № 22-ц/778/4173/15
Головуючий у 1-й інстанції: Дубина Л.А.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2015 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з до відповідачів з вищевказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № 14.14834 від 03.04.2008 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_6 станом на 23.01.2013 року має заборгованість, яка складає 48 295,14 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом - 38 030,57 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 015,11 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 919,89 доларів США, штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США, штраф (процентна складова) - 2 298,28 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 15.04.2008 року уклали договір іпотеки № 14.14834/1, за яким відповідачі передали банку як іпотекодежателю, в іпотеку, квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,7 кв.м, житловою площею 48,60 кв.м, яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 281 032,50 грн..

Оскільки, позичальник ОСОБА_6 належним чином не виконує прийняті на себе зобов'язання, має заборгованість на суму 48 295,14 доларів США, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 65,7 кв.м, житловою площею 48,60 кв.м, яка належать відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Також позивач просив суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2015р. у задоволенні позову відмовлено з посиланням на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог Банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини.

Судом відмовлено у задоволенні позову з посиланням на вимоги Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Проте за змістом вказаного Закону України його норми передбачають лише відстрочення на стягнення такого майна і не позбавляють позивача на захист своїх прав та інтересів шляхом звернення суду з вищевказаним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № 14.14834 від 03.04.2008 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_6 станом на 23.01.2013 року має заборгованість, яка складає 385 546,25 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 303 978,35 грн. (38 030,57 доларів США), заборгованість по процентам за користування кредитом - 56 071,77 грн. (7 015,11 доларів США), пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 7 243,66 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 18 002,47 грн..

Звернення стягнення на передані в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому ч. 2 ст. 40 та ч.3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики). Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч.2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" підлягають застосуванню як положення ст.. 40 цього закону,так і норма ст.. 109 ЖК УРСР.

За змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-39цс15 від 18.02.2015 року тавід 02.09.2015 року у справі № 6-1049цс15.

Отже, при виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Враховуючи, що предмет іпотеки придбано не за кредитні кошти, а позивачем на час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційній інстанції не зазначено про наявність житла, яке може бути надано відповідачам у разі їх виселення, тому судова колегія вважає, що позовні вимоги про виселення відповідачів із предмета іпотеки ( квартири) не підлягають задоволенню з мотивів, викладених вище.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ "Приватбанк". При цьому неявка відповідачів, належним чином попереджених про час та місце апеляційного перегляду цієї справи на висновки суду не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2015 року у цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

„ Позов ПАТ КБ „ПриватБанк" задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 65,7 кв.м, житловою площею 48,60 кв.м, яка належать відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14.14834 від 03.04.2008 року в розмірі- 385 546,25 грн., з початковою вартістю предмету іпотеки у розмірі - 281 032,50 грн. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

У задоволенні інших позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: