АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6883/15 Справа № 204/1064/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі ОСОБА_4 «УОСК») про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1. Винним у даній пригоді було визнано відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ОСОБА_4 «УОСК». Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу дорівнює його ринковій вартості та становить 92917,46 грн. Пошкоджений автомобіль було продано позивачем за 30000 грн. Враховуючи наведене, з урахуванням уточнень, позивач просив суд стягнути на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_4 «УОСК» 50000 грн. та з ОСОБА_3 12917,46 грн.; з відповідача ОСОБА_4 «УОСК» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 634,71 грн. за період з 27 січня 2015 року по 17 лютого 2015 року, а також з обох відповідачів витрати на оплату експертизи в сумі 700 грн., судового збору 644,38 грн., витрат на виклик відповідачів на місце проведення експертизи 95,58 грн. та 89,58 грн. відповідно (а.с. 2-4, 83).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 «УОСК» на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 49000 грн., відшкодування половини витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 350 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 27 січня 2015 року по 17 лютого 2015 року в сумі 634,71 грн., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 95,58 грн. та судовий збір в сумі 500,80 грн., а всього 50581,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 12917,46 грн., відшкодування половини витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 350 грн., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 89,58 грн. та судовий збір в сумі 150,02 грн., а всього 13507,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 93,58 грн. (а.с. 95-100).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 «УОСК» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення в частині, яка стосується ОСОБА_4 «УОСК» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з них 39399,82 грн. (а.с. 110-111).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2014 року близько 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2, по вул. Філософській у м. Дніпропетровську не надав переваги у русі, транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 8).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по адміністративній справі №199/8849/14-ц ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні даної ДТП за ст.124 КУпАП та притягнуто до покарання у вигляді штрафу (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2, була застрахована у ОСОБА_4 «УОСК» відповідно до поліса серії АС № 888640 від 28 листопада 2013 року (а.с. 12).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 0911/14/14 від 10 листопада 2014 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1, складає 92917,46 грн. (а.с. 13-47).

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до ОСОБА_4 «УОСК» із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 56-57).

Згідно довідки-рахунку від 06 листопада 2014 року, належний позивачу автомобіль «Шкода Фабія» було продано за 30000 грн. (а.с. 66).

Листом від 17 січня 2015 року ОСОБА_4 «УОСК» повідомило позивача про можливу виплату у розмірі 39399,82 грн. При цьому у своїй відповіді не посилалось на проведену оцінку від 14 листопада 2014 року (а.с. 64).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 6 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, приймаючи до уваги, що висновком експертного дослідження № 0911/14/14 від 10 листопада 2014 року було встановлено, що ремонт належного позивачу автомобіля є економічно необґрунтованим і визначено вартість завданої позивачу шкоди, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на наявних в справі матеріалах та відповідають вимогам закону.

Звіт про оцінку вартості майнової шкоди № 885/14 від 14 листопада 2014 року, наданий апелянтом під час апеляційного розгляду справи (а.с. 112-126), судова колегія не може прийняти до уваги, як належний доказ, оскільки на вимогу суду його оригінал апелянт не надав, він не досліджувався судом першої інстанції, а поважних причин його ненадання під час розгляду в суді першої інстанції апелянт не наводить, в той час як в матеріалах справи наявні докази про належне повідомлення ОСОБА_4 «УОСК» про судові засідання (а.с. 74, 104).

Клопотання про призначення по даній справі судової експертизи від ОСОБА_4 «УОСК» також не надходили.

Крім того, допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка експерт ОСОБА_5, підтвердив правильність висновків дослідження № 0911/14/14 від 10 листопада 2014 року, а також пояснив, що при визначенні ринкової вартості ним було враховано його середню вартість з урахуванням часу виготовлення автомобіля та застосовано коефіцієнт 10 з урахуванням зовнішніх дефектів, тому доводи апелянта, що не було враховано знос транспортного засобу є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: