АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 666/2892/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/1902/15
Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Категорія 27 Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.06.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ЗУ «Про захист прав споживачів» гарантує споживачам отримання всієї інформації, яка необхідна для правильного розуміння позичальником умов кредитного договору. Однак, в кредитному договорі за № ML -HOO/017/2008 від 04.03.2008 року не наводиться жодних пояснень стосовно поняття FIDR, хто наділений правом на встановлення розміру FIDR, порядку встановлення розміру FIDR. Крім того, вимоги банку стосовно оплати процентної ставки, в частині, що не погоджена сторонами, є незаконними та такими, що порушують його права споживача фінансових послуг. Також в ході розгляду справи ОСОБА_5 були заявлені клопотання про призначення судово-економічної експертизи та забезпечення доказів шляхом їх витребування у ПАТ «ОТП Банк». Однак, суд першої інстанції заявлені клопотання залишив без задоволення. На підставі чого, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Представники ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ОСОБА_7, у судовому засіданні на задоволенні апеляційної скарги наполягали, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ «ОТП Банк» - Пуляєва Н.С., у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_5 до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Звернувшись до суду із позовом щодо визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_5 посилався на включення банком до оспорюваного кредитного договору несправедливих умов формування процентної ставки за кредитом, зокрема встановлення змінної її частини (FIDR), на визначення розміру якої він як споживач не впливає. Окрім того, відповідач не мав права змінювати процентну ставку за кредитом без згоди позичальника, оскільки ст. 1056 1ЦК України прямо забороняє такі дії. Як на підставу визнання оспорюваного договору недійним позивач посилався на ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «про захист прав споживачів» та на ст.203 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ML -HOO/017/2008 від 04.03.2008 року, згідно умов якого позивач отримав на придбання нерухомого майна кредит в сумі 37000,00 доларів США строком з 04.03.2008 року по 04.03.2033 року та зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається із: фіксованого відсотка 3,49 % та FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк на 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому кредитним договором. Порядок розрахунку плаваючої процентної ставки за кредитом детально розписаний у п. 1.4 договору. Наведені положення кредитного договору цілком узгоджуються із абз.4 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Окрім того, п. 1.4 договору містить застереження, відповідно до якого підписанням цього договору сторони висловлюють цілковиту згоду з тим, що визначення порядку плати за кредит, встановлене п. 1.4 (з підпунктами) цього договору, повністю відповідає волевиявленню сторін. Сторони цим також підтверджують, що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за кредит та окремими елементами цього порядку (а.с.9).

До укладення договору позивач був ознайомлений з умовами кредитування (а.с.38-39), та розрахунком орієнтовної вартості кредиту (а.с.40), які містять детальну інформацію щодо вартості кредиту, часу та умов його погашення.

Як видно з анкети-заяви щодо реструктуризації кредитної заборгованості ОСОБА_5 за фахом є економістом (а.с.32).

Також 04.03.2008 року між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML -HOO/017/2008, згідно умов якого п.3 частину №1 кредитного договору викладено в наступній редакції: сторони наступним домовились, що на період з 07.04.2009 року по 07.12.2009 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в наступному розмірі - 7,00 % річних. На період з 07.12.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: фіксований відсоток FIDR - 3,89 % річних.

Згідно до ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_5 мав усі можливості для усвідомленого вибору як банківської установи так і конкретної програми кредитування, включаючи і порядок визначення відсоткової ставки за кредитом. Для цього відповідачем йому були надані передбачені законодавством можливості.

Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність доказів несправедливості умов оспорюваного договору.

Правильним також є висновок суду про відсутність підстав для визнання договору недійсним через порушення приписів ч.2 ст.10561 ЦК України, оскільки кредитний договір було укладено 04.03.3008 року, а положення ст.10561ЦК України вступили в силу з 10.01.2009 року. При цьому колегія відхиляє доводи апеляційної скарги, які стосуються змін, внесених додатковим договором № 1 від 07.04.2009 року, оскільки ч.2 ст.10561 ЦК України ( в редакції чинній на час укладення додаткового договору) забороняє збільшення банком відсотків саме односторонньому порядку, в той час як додатковий договір № 1 від 07.04.2009 року є двостороннім правочином і підписаний обома сторонами, а отже зміна відсоткової ставки була узгоджена обома сторонами і заборона ч.2 ст.10561ЦУК України на ці правовідносини не поширюється.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Згідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, оскільки всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України ним не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що зміст укладеного договору має порушення норм законодавства.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк позовної давності відраховується з моменту підписання договору про надання споживчого кредиту та додаткового договору № 1, тобто 04.03.2008 року, так як позивач був ознайомлений з його умовами під час підписання. При цьому колегія відхиляє посилання апелянта на те, що строк позовної давності не почав свій перебіг у зв'язку із тим, що оспорюваний договір продовжує свою дію, оскільки відповідно до ч.1 ст.261 УЦ України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач просить визнати недійсним договір, пов'язуючи його недійсність з обставинами, які були йому достеменно відмові у момент підписання договору, а тому строк дії договору на вказані обставини не впливає.

Інші доводи апеляційної скарги, які загалом зводяться до посилань на неправильність висновків суду з приводу несправедливості умов кредитного договору, колегія суддів до уваги не приймає з мотивів вказаних вище.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: