Справа № 1021/1411/12 Номер провадження 6/375/22/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Литвина О.В.

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Рокитне подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1

про звернення стягнення на частку в статутному фонді приватного підприємства, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду із вказаним поданням, заступник начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 просить звернути стягнення на частку у сумі 400000.00 грн. у статутному капіталі приватного підприємства «Боровик», , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, що становить 33.4% статного капіталу цього підприємства та належить ОСОБА_2.

В обгрунтування подання посилається на те, що у провадженні відділу перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Укргазбанк», Державної архітектурно-будівельної інспекції заборгованості на загальну суму 451344.61 грн.. Рішення суду боржник добровільно не виконує, а вжиті заходи про примусовому виконанню судових рішень результатів не дали майно та грошові кошти, на які можливо звернути стягнення в рахунок заборгованості, у боржника відсутні. На разі, стало бути відомо, що у статному фонді приватного підприємства «Боровик» частка ОСОБА_2 становить 400000.00 грн. на яку і просить звернути стягнення у відповідності до положень ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.ст. 377, 379 ЦПК України.

В судовому засіданні особа, що подала подання, останнє підтримала та просила його задовольнити з огляду на викладені у поданні обставини та правові підстави, зважаючи, що вжиті відділом заходи по примусовому стягненню з ОСОБА_2 заборгованості результатів не дали.

Стягувач ОСОБА_3 подання підтримав та просив останнє задовольнити шляхом звернення стягнення на весь статутний капітал приватного підприємства «Боровик», зважаючи, що інші окрім ОСОБА_2 засновики ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не являються фактичними співзасновниками цього приватного підприємства і про що вони повідомили під час розслідування кримінального провадження.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання.

Як вбачається, державний виконавець просить звернути стягнення на частку боржника в особі ОСОБА_2 у статутному фонді приватного підприємства «Боровик» відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позаяк, відповідно до вимог вказаної норми Закону України «Про виконавче провадження» можуть мати місце лише два випадки про примусове вилучення чи звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника на підставі ухвали суду, а саме вилучення державним виконавцем готівкових коштів та майна, що належать боржникові від інших осіб, а також стягнення на належні боржнику від інших осіб кошти, що знаходяться на рахунках в установах банків та інших фінансових установах. Доказів існування таких обставин державний виконавець суду не подав, а названі державним виконавцем обставини наявності у боржника частки в майні приватного підприємства та звернення на них не охвачується вимогами ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження».

Окрім того, державний виконавець посилається на вимоги ст. 377 ЦПК України, положеннями якої регулюється вирішення питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, не надаючи суду жодного доказу такої обставини.

Безпідставними з огляду на вимоги подання являються і посилання державного виконавця на положення ст..379 ЦПК України, положення якої стосуються визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, оскільки таке питання не ставиться у поданні державного виконавця та не вирішується судом.

Також помилковим та таким, що не заслуговує на увагу, суд вважає посилання державного виконавця на положення ст..149 ЦК України, зважаючи, що останні регулюють питання звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю та порядок здійснення такого звернення, який не узгоджується зі змістом подання.

За викладеного суд приходить до висновку, що вимоги подання не підлягають задоволенню за поданих державним виконавцем доказів та з названих ним правових підстав.

При цьому судом враховуються положення п.5 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» в тім, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей та положення ст.ст. 11, 52 цього Закону, за якими питання про звернення стягнення на майно відноситься до компетенції органів державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст.11, 52, 55 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 292, 377, 379 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку ОСОБА_2 в статутному фонді приватного підприємства «Боровик» в розмірі 400000.00 грн., , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Литвин