У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс») до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позову ТОВ «Кредекс Фінанс» посилалося на те, що 28 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Агробанк» (далі - ЗАТ «Агробанк») та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 58.840.07.02, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 6 000 доларів США зі сплатою 24 % річних, зі строком користування кредитними коштами з 28 квітня 2007 року по 27 квітня 2008 року включно. 28 квітня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_8 укладено договір поруки № 58.840.07.02.М.1 та 28 квітня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_9 укладено договір поруки № 58.840.07.02.М.2.

Позивач вказував, що за умовами зазначених договорів поруки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є солідарними із позичальником боржниками, та оскільки ОСОБА_7 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 26 вересня 2011 року утворилася заборгованість у розмірі 21 574,24 долари США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 900 доларів США, нарахованих відсотків - 1 573 долари США, прострочених відсотків - 2 054 доларів США, суми нарахованих 3 % річних на суму боргу - 272,83 долари США, пені за період прострочення - 13 774,41 долари США, що згідно з курсом НБУ станом на 10 грудня 2012 року становить 172 378 грн 17 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2013 року позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заборгованість за кредитним договором у сумі 172 378 грн 17 коп. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року замінено позивача у справі та замість ТОВ «Кредекс Фінанс» залучено до участі у справі в якості належного позивача правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень суду із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 28 квітня 2007 року між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 58.840.07.02.

Згідно з п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 6 000 доларів США строком з 28 квітня 2007 року по 27 квітня 2008 року зі сплатою 24 % річних.

Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит у строк, зазначений в п. 1.1 даного договору (п. 4.5).

28 квітня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договори поруки № № 58.840.07.02.М.1, 58.840.07.02.М.2, відповідно до п. п. 1.1-1.4 яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взяли на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі перед банком як солідарні з позичальником боржники за неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з п. 3.2 договорів поруки поручительство припиняється з припиненням усіх зобов'язань позичальника за вищезазначеним кредитним договором.

26 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Восток», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Хоум Кредит Банк», яке було правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Хоум Кредит Банк», яке було правонаступником Закритого акціонерного товариства «Хоум Кредит Банк», яке було правонаступником Закритого акціонерного товариства «Агробанк», та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги № 7, згідно з яким ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_7 за кредитним договором від 28 квітня 2007 року № 58.840.07.02, до поручителя ОСОБА_8 за договором поруки від 28 квітня 2007 року № 58.840.07.02.М.1. та до поручителя ОСОБА_9 за договором поруки від 28 квітня 2007 року № 58.840.07.02.М.2.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та пені станом на 10 грудня 2012 року утворилася заборгованість у сумі 21 574,24 долари США, яка складається з суми тіла кредиту - 3 900 доларів США, нарахованих відсотків - 1 573 долари США, прострочених відсотків - 2 054 долари США, суми нарахованих 3 % річних на суму боргу - 272,83 долари США, пені за період прострочення - 13 774,41 долари США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався положеннями ст. ст. 526, 543, 549, 611, 1048, 1054 ЦК України та виходив з того, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Проте повністю з висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Звертаючись з апеляційною скаргою на заочне рішення суду першої інстанції, ОСОБА_9 посилалася на положення ст. 559 ЦК України та вказувала, що згідно з п. 1.1 кредитного договору строк користування кредитними коштами визначений з 28 квітня 2007 року по 27 квітня 2008 року, тому вважала, що у зв'язку з настанням строку виконання основного зобов'язання кредитор протягом шести місяців не пред'явив вимогу до поручителя, тому порука припинилася, як це визначено п. 3.2 договору поруки (а. с. 101-103).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.2), що поручительство припиняється з припиненням усіх зобов'язань позичальника за вищезазначеним кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання зобов'язання чітко визначений - термін повного погашення кредиту 27 квітня 2008 року.

За таких обставин у кредитора право пред'явити вимогу до поручителя ОСОБА_9 про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 27 квітня 2008 року, протягом наступних шести місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_10 та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 303, 309 ЦПК України не звернув уваги на доводи апеляційної скарги, у своїй ухвалі їх не зазначив, не з'ясував обставини, з якими закон пов'язує припинення поруки, висновків з цього приводу та норми матеріального, які регулюють такі правовідносини, не навів.

Допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_9, тому судове рішення в цій частині не може вважатись законними і обґрунтованими, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню у цій частині із передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

В іншій частині оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не перевіряються, оскільки сторонами не оскаржувалися.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_9 скасувати, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник