Справа №705/2385/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді МазуренкоЮ.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 03.03.2005 року в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області у віці 90-та років померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 4,1775 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В позові позивач зазначає, що він фактично прийняв спадщину. Право власності спадкодавця ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 4,1775 га підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧР №15-25-672 від 24.01.2001 року. З метою оформлення на себе спадкових прав на земельну ділянку площею 4,1775 га позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою, де була заведена спадкова справа №175/2015. Проте, постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у звязку з відсутністю витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Так як власник земельної ділянки ОСОБА_3 померла, провести державну реєстрацію цієї земельної ділянки неможливо. Позивач позбавлений можливості в органах нотаріату належним чином оформити його спадкові права і тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що він не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову ОСОБА_1, а справу просять слухати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача і третьої особи по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення .

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, померла 03 березня 2005 року (повторне свідоцтво про смерть серія І-СР №251470 від 07 квітня 2015 року а.с. 7).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 15-25-672 від 24.01.2001 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,1775 га. Земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району і вона була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9).

Згідно даних повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 його матірю записана ОСОБА_5 ( а.с. 8).

ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори. 16.04.2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,1775 га, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 12).

Згідно заповіту від 14 червня 1999 року, засвідченого секретарем сільської ради ОСОБА_6, спадкодавець ОСОБА_3 заповіла належний їй пай з дивідендами , що знаходяться в КПП «Лан» с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, по сертифікату ЧР № 0127167 виданому Уманською районною державною адміністрацією 20.01.1997 року , спадкоємцеві ОСОБА_1 (а.с. 37).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 03 березня 2005 року, право власності на земельну ділянку площею 4,1775 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та була передана спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР 15-25-672 від 24.01.2001 року, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 672.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко