РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5990/15-ц

пр. № 2/759/3503/15

23 червня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді : Лук'яненко Л.М.,

при секретарі : Борей В.Г., Коваленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Святошинське лісопаркове господарство « про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , стягнення моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства « Святошинське лісопаркове господарство « про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , стягнення моральної шкоди , посилаючись на ті обставини , що 15.06.20010 року він згідно наказу № 48 від 15.06.2010 року був зарахований на посаду лісника Пуща - Водицького лісництва до КП « Святошинське лісопаркове господарство « , та 27.01.2011 року згідно наказу № 5 від 24.01.2011 року був переведений на посаду прибиральника виробничих приміщень Пуща - Водицького лісництва , 28.05.2013 року згідно наказу № 44 від 28.05.2013 року переведений на посаду прибиральника території Пуща - Водицького лісництва . Він написав заяву про вихід із профспілкової організації відповідача та став членом Первинної профспілкової організації « Трудова солідарність « . Саме після цього почав зазнавати утисків з боку керівництва , який намагались його звільнення за власним бажанням . Та 15 вересня 2014 року працівники Святошинського лісопаркового господарства склали акт про перебування його на робочому місці в нетверезому стані . В подальшому профспілці було направлено лист з проханням погодити звільнення його . Про те , не отримавши від профспілки відповіді на вказаний лист , 30 вересня 2014 року позивачу було вручено для ознайомлення наказ від 26.09.2014 року про звільнення . Вважає , що його звільнення допущене з грубим порушення норм законодавства , оскільки звільнення може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу ( профспілкового ) первинної профспілкової організації членом якої є працівник було не отримано . Тому вважає своє звільнення незаконним , просить поновити на посаді прибиральника території Пуща - Водицького лісництва КП « Святошинське лісопаркове господарство « , стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі , стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. з відповідача , оскільки зазнав душевних страждань та переживань , перебуває в стані нервової та психологічної напруги .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю .

Представник відповідача проти позову заперечує , посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість , крім того наполягає на застосуванні строку позовної давності , оскільки позивачем цей строк пропущений .

Вислухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази суд вважає встановленими слідуючі обставини справи .

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

ОСОБА_1 згідно наказу № 48 від 15.06.2010 року був зарахований на посаду лісника Пуща - Водицького лісництва до КП « Святошинське лісопаркове господарство « ( а.с. 26 ) .

На підприємстві відбувалось скорочення чисельності штату працівників в січні 2011 року і працівники - 32 особи за два місяця попереджувались про майбутнє звільнення ( а.с. 30-34 ) , про те питання про скорочення ОСОБА_1 не розглядалось в зв*язку з переведенням за власним бажанням на інші посади , тому 27.01.2011 року згідно наказу № 5 від 24.01.2011 року ОСОБА_1 був переведений на посаду прибиральника виробничих приміщень Пуща - Водицького лісництва на підставі його власноручно написаної заяви ( а.с.29, 35 ) .

28.05.2013 року згідно наказу № 44 від 28.05.2013 року ОСОБА_1 переведений на посаду прибиральника території Пуща - Водицького лісництва згідно його заяви ( а.с. 36,38 ) .

Крім того , 05.05.2014 року ОСОБА_1 згідно наказу № 43 було оголошено догану ( а.с. 39-42 ) , з даним наказом позивач був ознайомлений 14.05.2014 року під розпис з ним не погодився , його не оскаржував .

12.06.2014 року на засіданні профспілкового комітету підприємства ОСОБА_1 було виключено з ППО КП « Святошинське лісопаркове господарство « у зв*язку з вступом до Первинної профспілкової організації « Трудова солідарність « .

Та 15 вересня 2014 року працівники Святошинського лісопаркового господарства склали акт про перебування ОСОБА_1 на робочому місці в нетверезому стані, що підтверджується доповідною керівника працівника - лісничого Пуща - Водицького лісництва та висновком щодо медичного огляду від 15.09.2014 року № 005341 . Дане також підтверджується його особистою пояснювальною від 16.09.2014 року , його підписом на медичному висновку , та результатами аналізів від 15.09.2014 року . Дані докази є безперечними , неспростовані позивачем , оскільки ним не оскаржувався медичний висновок , не проводилась самостійно медичне дослідження , що ним було підтверджено в судовому засіданні ( а.с. 44-47 ) . Посилання представника позивача , що профспілковий орган, до складу якого входив позивач , не надав згоду на звільнення позивача , без мотивів , не може слугувати пріоритетом для вирішення спору , оскільки , перебування особи в стані сп*ягніння особи не допускається на будь- якому участку роботи , а ліс - це місце підвищеної небезпеки , а тому нехтування правилами безпеки та порушення правил охорони праці , призводять до непоправних наслідків та посилання позивача , що місцем роботи його ліс та запах алкоголю не може вплинути на роботу суд вважає безпідставним .

25.09.2014 року КП « Святошинське лісопаркове господарство « звернулось до профспілкової організації КП « Святошинське лісопаркове господарство « з поданням про проведення профспілкових зборів та надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за ст.40 п.7 КЗпП України ( поява на роботі у нетверезому стані ) (а.с. 48 ) . І хоча ОСОБА_1 вийшов зі складу профспілкової організації КП « Святошинське лісопаркове господарство « у відповідності до їх статуту ( профспілкової організації ) вони зобов*язані захищати права працівників , які є членами їх організації , а також , які вийшли зі складу , оскільки права та обов*язки усіх працівників є однакові і жодних з них не має переваг перед іншим , а в разі неналежного виконання працівниками своїх обов*язків надавати об*єктивні висновки . Позивач також отримав запрошення на засідання профкому первинної профспілкової організації ( а.с. 49 ) .

26.09.2014 року на засіданні «профспілкової організації КП « Святошинське лісопаркове господарство « , члени профкому одностайно висловились про неможливість перебування в трудовому колективі ОСОБА_1 ( а.с. 50 ).

26.09.2014 року позивачу направлено листа з повідомленням про його звільнення за появу на роботі у нетверезому стані у відповідності до наказу № 58 від 26.09.2014 року ( а.с. 51 ) .

Наказом № 58 від 26.09.2014 року ОСОБА_1 звільнено за появу на роботі у нетверезому стані (а.с.27 ) .

Повідомлення про звільнення ОСОБА_1 отримано 30.10.2014 року , з рішення про звільнення він не погодився (а.с. 51 ) .

02.03.2015 року КП « Святошинське лісопаркове господарство « лише після звільнення позивача з посади та спливом терміну після звільнення його більше п*яти місяців звернулось до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкоди КП « Святошинському лісопарковому господарству « у володінні та користуванні майном, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 шляхом виселення . 12.03.2015 року суддя Оболонського районного суду м.Києва відкрив провадження по даній справі та призначив судове засідання на 30.04.2015 року і викликав сторони в судове засідання ( а.с. 53-58 ) . Лише після відкриття провадження по справі з приводу виселення ОСОБА_1 останній 16.04.2015 року звернувся о суду з позовом про поновлення на роботі .

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень .

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів « у справах про поновлення на роботі осіб , звільнених за порушення трудової дисципліни , судам необхідно з*ясовувати , в чому конкретно проявилось порушення , що стало приводом до звільнення , чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП України , чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147,148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень , зокрема , чи не закінчився для цього строк , чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення , чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода , обставини , за яких вчинено проступок , і попередня робота працівника .

Звільнення відбулось за ст.40 п.7 КЗпП України .

Згідно ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав , передбачених пунктами 1, 2-5 , 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу ( профспілкового представника ) первинної профспілкової організації , членом якої є працівник . У випадках , передбачених законодавством про працю , виборний орган первинної профспілкової організації , членом якої є працівник , розглядає у п*ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником . З відповіді профспілки « Трудова солідарність « ними прийнято рішення про ненадання згоди на звільнення ОСОБА_1.( а.с. 71 ) , оскільки після детального вивчення вони вважають , що доводи відповідача нічим не підтверджуються згідно чинного законодавства . Дана організація профспілка « Трудова солідарність « послалась на чинне законодавство , не конкретизуючи на яке , не навівши жодного належного та допустимого доказу , які б спростовували знаходження ОСОБА_1 на робочому місці в нетверезому стані .

У відповідності до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи ,які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подавання доказів ,їх дослідження а доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом .

Так у відповідності до ст.43 Конституції України , кожен має право на працю,що включає можливість заробляти собі на життя працею ,яку він вільно обирає або на яку він погоджується ,а також на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті , міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права про звільнення , а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки . З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 був звільнений на підставі наказ № 48 від 26.09.2014 року , був ознайомлений з рішенням 30.10.2014 року з ним не погодився , про те до суду з позовом звернувся лише 16.04.2015 року з пропуском строків . Відповідач заявив в судовому засідання про застосування спливу позовної давності . У відповідності до ст.267 ЦК України , заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення рішення сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

Враховуючи викладене та керуючись Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , ст.32, 40п.7 ,43,67,233,КЗпП України ,267 ЦК України , ст.ст.50-60,61,79,169,209,212-215,218,223 ЦПК України ,суд,

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Святошинське лісопаркове господарство « про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , стягнення моральної шкоди - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів .

Суддя: