Номер провадження: 22-ц/785/3385/15
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дружини,

встановила:

30 вересня 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь та на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з нею.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2014 року ОСОБА_3 було визнано батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, стверджував, що крім ОСОБА_5 у нього від іншого шлюбу є ще одна малолітня дитина, тому коштів на утримання дружини у нього немає.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2015 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та було стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх його доходів щомісячно, починаючи з 30 вересня 2014 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на те, що рішення було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2014 року визнаний відповідач ОСОБА_3 (а.с.9).

Діти проживають з позивачкою ОСОБА_4 та на її користь з відповідача ОСОБА_3 за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його доходів, щомісячно, до досягнення кожним із дітей повноліття.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки позивачка ОСОБА_4 є непрацездатною, здійснює догляд за малолітніми дітьми, у тому числі - за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, то вона має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення вказаною дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому суд врахував матеріальне становище і стан здоров'я дитини та відповідача, а також те, що відповідач є молодою працездатною особою, наявність у нього малолітньої дитини від іншого шлюбу, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини, як того вимагає ч. 1 ст. 75, ч. 2 ст. 80 СК України.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки у розмірі 1/8 частини від усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства, є законним і справедливим.

Колегія суддів також вважає правильним і законним висновок суду стосовно того, що відповідач ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці в розмірі 1/8 частини його доходів щомісячно.

Так, колегія суддів дослідила доводи відповідача ОСОБА_3, які він надав суду апеляційної інстанції стосовно відсутності у нього можливості надавати позивачці матеріальну допомогу та встановила наступне.

Як вбачається із Довідки про доходи начальника УМВС України на Одеській залізниці № 54 від 26.03.2015 року (а.с.76)., середньомісячний дохід відповідача складає 3 130,54 грн. (18 783,29 грн. : 6 міс.). Із зазначеної суми доходу, 1/3 частина, яка підлягає стягненню з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей, складає 1043,51 грн. (3 130,54 грн. : 3).

В свою чергу, 1/8 частина щомісячного доходу відповідача, яка підлягає стягненню на утримання позивачки за оскаржуваним рішенням суду, складе 391,31 грн. (3 130,54 грн. : 8).

Таким чином, дохід відповідача, який має залишитись після утримання всіх аліментів, складе 1695,72 грн. (3130,54 грн. - 1043,51 грн. - 391,31 грн.), тобто більше 54 % від його доходу, до ІНФОРМАЦІЯ_3.

З цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що відповідач має можливість і зобов'язаний утримувати позивачку до досягнення їх дитиною трирічного віку, у розмірі 1/8 частини з усіх його доходів.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_3 про те, що позивачка не має права стягнення з нього аліментів на її утримання, оскільки вони розірвали шлюб за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2007 року, то вони є необґрунтованими і безпідставними, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що позивачка разом з неповнолітніми дітьми безоплатно проживає в квартирі АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності йому, а тому в позові їй слід відмовити, також є безпідставними, виходячи з наступного.

Як встановлено судовою колегією в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_4 дійсно проживає з дітьми у зазначеній квартирі, яка належить на праві власності відповідачу (а.с.77-78), однак витрати на утримання квартири і за комунальні послуги вона сплачує самостійно, без його участі.

Стосовно плати за користування квартирою, то відповідач не пред'являв до неї таких вимог і зазначені обставини не є предметом даного спору, та не можуть вплинути на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко