Справа № 456/3989/15-ц
Провадження № 2/456/1756/2015
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2015 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитчин І. М. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Львівобленерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2015.р позивач ОСОБА_1 в порядку захисту прав споживача звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Львівобленерго» з позовом звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача ПАТ «Львівобленерго» на його користь майнову шкоду в сумі 2050 грн. за ремонт холодильника.

Згідно із ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, передбачених у ст.120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Закон України « Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 цього закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-19 від 22 травня 2015 року.

Статтю 5 цього Закону викладено в новій редакції, відповідно до якої споживачі, які звернулися до суду з позовами, що повязані із захистом їхніх прав, виключені з переліку осіб звільнених від сплати судового збору.

У той же час частина 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов'язані з порушенням їхніх прав.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії підлягає застосуванню, перевагу слід надати тій з них, що прийнята пізніше. В даному випадку пізніше прийняті норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», які також є спеціальними, що безпосередньо регулюють правовідносини у сфері сплати судового збору.

Таким чином, є всі підстави вважати, що при поданні зазначеного позову позивач зобовязаний сплачувати судовий збір.

Ставки судового збору визначені у ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позивачем судовий збір не сплачений, вважаю, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 цього Кодексу сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Львівобленерго» про захист прав споживачів залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2