У Х В А Л А

15 вересня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі судді Щербан П.П.

при секретарі Пекар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням від 31 березня 2015 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк задоволені.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що справа розглядалася без його участі, з»явитися в судове засідання 31 березня 2015 року не мав можливості, так як перебував у родичів за межами Закарпаття, крім того, вважає, що суд не дослідив повно та всебічно всі обставини справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з»явився.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Відповідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 05 березня 2015 року, 19 березня 2015, в яких ОСОБА_3 особисто підписався.

Таким чином, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і надавати свої доводи проти позову в стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослідивши заяву, матеріали справи, заслухавши сторін, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи і які не були досліджені судом, а є доводами, які зводяться до тлумачення норм права, переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України (лист від 01.05.2007 р. "Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах") зі змісту с випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231,232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 31 березня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Головуючий: П.П.Щербан