Справа № 133/2803/14-ц Р І Ш Е Н Н Я
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі: головуючого судді Слободяного О.Є.
із секретарем Пясковською Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Козятинської райдержадміністрації про скасування усиновлення, -
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять скасувати усиновлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Титусівка, Козятинського району, Вінницької області, актовий запис про народження №17, здійснений виконкомом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області 11 жовтня 2010 року, якому було змінено прізвище на ОСОБА_4, усиновителями ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що було проведено рішенням Козятинського міськрайонного суду від 16 січня 2012 року.
Позивачі посилаються на те, що на час усиновлення вони були ознайомлені з медичною документацією, згідно з якою дитина була здорова. З мсоменту усиновлення дитина проживала з ними, вони опікувались нею та займались її вихованням. Через деякий час вони стали помічати, що дії та вчинки дитини стали неадекватними. У 2013 році вони звернулися до лікаря-психіатра та отримали направлення у лікарню ім. Ак. Ющенка. Дитині було встановлено діагноз «шифр по МКХ 10» та призначено лікування. Зазначене лікування нічого не змінило в поведінці дитини, і у липні 2014 року дитина знову перебувала на лікуванні в вищевказаній лікарні. Після цього поведінка дитини також не змінилась.
Позивачі вважають, що психічна хвороба дитини є невиліковною. В домашніх умовах вони не можуть забезпечити йому необхідний догляд. На час усиновлення вони не знали і не могли знати про хворобу дитини, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 238 СК України просять скасувати усиновлення.
В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали та підтвердили зазначені вище обставини, просять позов задовольнити.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала і пояснила, що усиновителі під час проведення усиновлення були ознайомлені зі станом здоров'я дитини, їх попереджали про можливу негативну спадковість, так як мати дитини зловживала спиртними напоями, однак вони наполягали на усиновленні. В даний час підстави для скасування усиновлення відсутні. На її думку, позивачі просто не бажають здійснювати належний догляд за усиновленою дитиною, так як мають власну дитину.
Допитаний у судовому засідання есперт ОСОБА_6 пояснив. що він у складі експертної комісії проводив судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Експерти дійшли висновку, що ОСОБА_4 у листопаді 2011 - січні 2012 року та у даний час на хронічне душевне захворювання не страждає, у нього виявлений гіперкінетичний розлад поведінки з синдромом дефіциту уваги, затримкою мовного та психічного розвитку. Дитина лікувалась у лікарні ім. Ак. Ющенка у 2014 році, у 2015 році експертами була виявлена позитивна динаміка розвитку дитини.
Дитина не страждає недоумством чи на іншу психічну тяжку невиліковну хворобу. Однак дитина хвора, потребує лікування та постійного догляду батьків, її хвороба може бути вилікувана за умови належного догляду, виховання та лікування.
Заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 16.01.2012 було проведено усиновлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, усиновителями ОСОБА_1 і ОСОБА_2. При цьому дитині було змінено прізвище на ОСОБА_4(а.с.14). Рішенням суду, яке набрало чинності 27.01.2012, було встановлено, що з правовими наслідками усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були ознайомлені, суд не встановив перешкод для усиновлення заявниками малолітнього ОСОБА_4 і погодився з висновком органу опіки і піклування про доцільність усиновлення, оскільки особи заявників, їх матеріально-побутове становище, стан здоров'я, вік відповідають вимогам закону, що ставляться для усиновителів(а.с.14).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасованим за рішенням суду, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №2п від 22.01.2015 ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждає, у нього виявлений гіперкінетичний розлад поведінки з синдромом дефіциту уваги, затримкою мовного та психічного розвитку. У листопаді 2011 - січні 2012 року ОСОБА_4 на хронічний стійкій психічний розлад не хворів. Відмічені відхилення у психіці не мають різко вираженого характеру, не супроводжується значною затримкою розумового розвитку, психотичною симптоматикою. Для позитивної динаміки відмічених відхилень ОСОБА_4 потребує періодичного оздоровлення в психіатричній лікарні з проведенням лікувальних, психокорекційних заходів, що зменшить прояви його розумового недорозвитку, покращить інтелектуальні здібності, поведінку (а.с.61-64).

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювачі не знали і не могли знати на час усиновлення, в матеріалах справи відсутні, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 238 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позовних вимог до Козятинської райдержадміністрації про скасування усиновлення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької обл. через Козятинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу:

Суддя

Секретар

Дата документу 24.06.2015 року