Справа №: 164/1127/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Костюк Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення суду між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на їх утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач на даний час ніде не працює, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 700 гривень на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 700 гривень на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечує. Підтвердив, що він на даний час ніде не працює, а тому сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі, який просить позивач, не має можливості. Від своїх дітей він не відмовляється, буде надавати необхідну матеріальну допомогу на їх утримання. Не оспорює, що за останніх півроку необхідної матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей він в добровільному порядку не надавав, оскільки не має на це відповідних коштів, так як ніде не працює та не виїжджав на сезонні роботи.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших

обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення суду між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на їх утримання відповідач не надає, але має реальну можливість надавати таку допомогу. Позивач ніде не працює, а тому не має можливості у повному обсязі забезпечувати малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 всім необхідним. Відповідач ніде не працює, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Зазначені обставини підтвердила позивач в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 024517 від 14.09.2009 року, свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 003753 від 8.06.2005 року та серії І-ЕГ № 049117 від 8.05.2007 року, свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 084868 від 8.11.2013 року, свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 197864 від 25.04.2014 року, довідок Годомичівської сільської ради Маневицького району № 404 від 27.08.2015 року та № 570 від 27.10.2015 року, довідки Маневицького районного центру зайнятості № 926 від 17.09.2015 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку вона потребує щомісячно від відповідача на утримання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також не наведено доказів у підтвердження того, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Вказана обставина заперечується відповідачем.

Разом з тим, суд також бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 60 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а також про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Проаналізувавши пояснення сторін та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заперечує, по стану здоровя спроможний надавати допомогу на утримання своїх малолітніх дітей, однак ніде не працює, тобто має нерегулярний дохід, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21 вересня 2015 року та до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 0287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 487 гривень 20 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 4 Маневицького району Волинської області, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 61 Маневицького району Волинської області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 (пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21 вересня 2015 року та до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 0287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар