Справа № 463/6166/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4745/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - Сачали І.Л., представника Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради - Грицини Я.М., представника виконавчого комітету Львівської міської ради - Піскун А.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року у справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа - виконавчий комітет Львівської міської ради, про визнання нечинним свідоцтва та зобов»язання до вчинення дій,-

встановила:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2015 року позов Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено.

Скасовано п. 1.1. в цілому та п. 2 в частині оформлення видачі свідоцтва про право власності на приміщення квартири наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №2261-Ж-Л від 16.12.2010 року.

Визнано нечинним свідоцтво НОМЕР_1 від 16.12.2010 року про право власності та витяг з реєстру прав власності на приміщення квартири АДРЕСА_1.

Зобов»язано ОСОБА_5 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, який існував до її реконструкції, шляхом відновлення раніше існуючого входу в квартиру та закладення дверного прорізу зі сторони вул. К. Левицького з відновленням віконного отвору.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_5, просить його скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На думку апелянта, суд при ухваленні оскаржуваного рішення не виконав вимоги ст.212 ЦПК України щодо всебічного, повного, об»єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та їх оцінки за своїм внутрішнім переконанням, а покликався, виключно, на доводи позивача, виклавши у рішенні дослівно текст позовної заяви. Апелянт вважає, що судом не встановлено, чиї саме права порушені, в чому полягає таке порушення і ким з відповідачів воно допущено. Крім того, зазначає, що справу розглянуто у її відсутності, хоча встановлених процесуальних підстав для цього в суду не було, а також не було заслухано правової позиції третьої особи, структурним підрозділом якої є позивач.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення їй 25.07.2015 року судової повістки (а.с.92), наведені нею причини неявки в судове засідання у зв»язку з її хворобою та відрядженням її представника до м.Києва визнані колегією суддів неповажними, оскільки такі не підтверджені відповідними документами, а саме клопотання про відкладення розгляду справи подане апелянтом особисто у визначений апеляційним судом день судового засідання (а.с.96), тому розгляд справи апеляційним судом проведено у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення всіх інших учасників судового розгляду в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є наказ управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №2261-Ж-Л від 16.12.2010 року (п.1.1 та п.2) в частині оформлення відповідачеві ОСОБА_5 права приватної власності на приміщення квартири №1 (дозволеної для використання як нежитлової згідно з наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №612 від 19.10.2007 року) у будинку АДРЕСА_1 (а.с.23), на підставі якого відділом приватизації державного житлового фонду Личаківського району 16.12.2010 року відповідачеві ОСОБА_5 було видано свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на це приміщення квартири, а 21.12.2010 року, відповідно, - витяг №28446201 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (а.с.100, 101).

До видачі вказаних вище оспорюваних наказу та правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення квартири АДРЕСА_1 та проведених відповідачем ОСОБА_5 на підставі дозвільних документів органів місцевого самоврядування переобладнань вона була власником цієї квартири, приміщення якої використовувалось нею під житло, на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.07.2007 року.

Оспорюваний наказ було видано на підставі наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 19.07.2007 року №612 «Про надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових», розпорядження Личаківської районної адміністрації від 26.12.2008 року №1257 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під магазин-салон з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору та встановлення котла опалення», акта готовності об»єкта до експлуатації №1 від 07.06.2010 року - магазину-салону на АДРЕСА_1 після реконструкції приміщення квартири №1 та рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №687 від 11.06.2010 року «Про погодження акта готовності об»єкта до експлуатації - магазину-салону на АДРЕСА_1».

Однак, у зв»язку з порушенням відповідачем ОСОБА_5 однієї з умов надання їй дозволу на переобладнання жилого приміщення квартири в нежитлове (влаштування магазину-салону), а саме: заборони використання приміщення магазину для реалізації ритуальних атрибутів (продажу вінків, трун тощо), про що вимагали співвласники квартир будинку і згода на яку засвідчується письмовою заявою відповідача (а.с.8), та у зв»язку із скаргами мешканців будинку, - усі рішення органів місцевого самоврядування, на підставі яких було видано оспорюваний в даній справі наказ, були скасовані в судовому та в позасудовому порядку.

Так, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1072 від 23.12.2011 року скасовано п.1.10 наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №612 від 19.10.2007 року про дозвіл на використання квартири АДРЕСА_1 в нежитлових цілях (цей факт встановлений судовими рішеннями в інших справах, які набрали законної сили (а.с.19-23, 24-25).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №05 від 10.01.2014 року (а.с.6) скасовано розпорядження голови Личаківської районної адміністрації від 26.12.2008 року №1257 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під магазин-салон з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору та встановлення котла опалення» (а.с.7).

Відповідно до другого пункту вказаного рішення, виконавчий комітет Львівської міської ради зобов»язав Личаківську районну адміністрацію в судовому порядку скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №687 від 11.06.2010 року та забезпечити приведення спірної квартири до попереднього стану.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 31.01.2014 року (а.с.19), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року (а.с.21), скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №687 від 11.06.2010 року, яким було погоджено акт готовності об»єкта до експлуатації - магазину-салону на АДРЕСА_1 після реконструкції приміщення квартири №1, яку здійснила ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Личаківської районної адміністрації від 26.12.2008 року №1257 (а.с.18).

Крім того, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2012 року (а.с.9-10), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.12.2012 року (а.с.24-25), зобов»язано ОСОБА_5 використовувати квартиру АДРЕСА_1 в м.Львові, як житлове приміщення.

Таким чином, у зв»язку із скасуванням рішень органів місцевого самоврядування, які були правовою підставою для оформлення відповідачеві ОСОБА_5 права власності на переобладнану під нежитлове приміщення квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування оспорюваного позивачем наказу в частині оформлення права власності на це приміщення та правовстановлюючих документів, виданих на його підставі, що не порушує права власності відповідача ОСОБА_5, оскільки вона залишається власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2007 року.

Звертаючись з указаним позовом до суду, Личаківська районна адміністрація правомірно пред»явила вимогу до відповідачів, діючи в межах наданих їй виконавчим комітетом Львівської міської ради повноважень, зокрема, щодо забезпечення утримання та належної експлуатації житлового фонду відповідно до вимог закону, оскільки відповідач ОСОБА_5, незважаючи на рішення суду, яким її зобов»язано було забезпечити використання квартири, як жилого приміщення, продовжувала використовувати квартиру для реалізації ритуальних атрибутів, а тому доводи апелянта є безпідставними і не спростовують правильних висновків районного суду.

Посилання апелянта на те, що суд в порушення норм процесуального закону розглянув справу у її відсутності є теж безпідставними, оскільки про час і місце розгляду справи відповідач була повідомлена через свого представника під розписку (а.с.48), однак, ні вона, ні її представник не з»явились в судове засідання з невідомих для суду причин.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.