АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1333/15 Справа № 188/1471/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Місюра К. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.

при секретарі: - Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Петраповлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 не введений в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача передати йому в натурі, як законному власнику, вказаний житловий будинок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішень виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради №№ 251, 252 від 16.07.1997 року йому надано у постійне користування земельну ділянку розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

19.07.2005 року рішенням Петропавлівської селищної ради вказану земельну ділянку позивачу передано у приватну власність. Позивач зазначає, що за власний кошт було збудовано житловий будинок АДРЕСА_1, готовність якого складає 77%, між тим відповідач позбавила його права володіти, користуватись вказаним житловим будинком, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради № 106 від 23.04.1992 року ОСОБА_8 було дозволено переоформити документи на будівництво будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_9 у зв'язку з купівлею (а.с. 57).

Рішеннями виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради №№ 251, 252 від 16.07.1997 року дозволено закріпити земельну ділянку розміром 0,10 га за ОСОБА_6 та переоформити документи на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, які раніше належали ОСОБА_8 (а.с.2-3).

Відповідно до рішення Петропавлівської селищної ради № 433-20/ІV від 19.07.2005 року передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 (а.с. 5).

Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику по АДРЕСА_1 виданий на ім'я ОСОБА_6 (а.с. 6-10).

18.07.1997 року ОСОБА_6 було надано дозвіл на виконання робіт по будівництву житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, який був дійсним до 18.07.2000 року (а.с. 12).

Згідно зводного акту вартості будівель та споруд станом на 23.04.1999 року готовність будинку АДРЕСА_1 складала 77% (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При постановленні судового рішення судом першої інстанції надана належна правова оцінка спірним правовідносинам на предмет їх відповідності вимогам ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, щодо порядку прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомості.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 376 ЦК України, у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього.

На підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України, суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

В матеріалах справи відсутні будь - які дані щодо звернення позивача до компетентних державних органів з приводу предмету спору.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав - ст. 6 Закону № 1952-ІV).

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач не використав свого права у позасудовому порядку вирішити вказаний спір та звернувся до суду.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Петраповлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: