УхвалА

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайоннного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 20 600 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним до 25 вересня 2013 року. Позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував і станом на 3 березня 2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 36 571,42 доларів США. У зв'язку із тим, що ОСОБА_5 21 вересня 2011 року помер, а його дружина - ОСОБА_4, на думку банку, є спадкоємцем першої черги за законом, на її адресу банком направлено претензію з вимогою погасити утворену її чоловіком заборгованість за кредитом, яка до цього часу не погашена.

З урахуванням наведеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Новомосковського міськрайоннного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що підстав для задоволення позову до спадкоємця, відповідача, за кредитний борг спадкодавця, позичальника ОСОБА_5, по ст. 1282 ЦК України немає, так як вона спадщину не приймала, спадок не одержувала. При цьому достовірно встановлено, що відповідач із заявою до нотаріальної контори в установленому законом строк не зверталася, проживає і зареєстрована за іншим місцем, ніж був зареєстрований позичальник, про що зазначено в кредитному договорі, дані про які заносились з його паспорту (а.с. 18-25, п. 9.2 договору). Її місце проживання та реєстрації інша із датою реєстрації до укладення кредитного договору (а.с. 49).

Отже, банк, позивач своїх позовних вимог не довів, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Отже, судове рішення є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайоннного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта