УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/7858/15-ц

Провадження № 2-н/638/2550/15

30.09.2015 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши заяву Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за спожиту електроенергію з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, 08.07.1985 р. н., за спожиту електроенергію за період з 12.12.2013 року по 12.04.04.2015 року у розмірі 177 грн. 74 коп., яка згідно заяви про видачу судового наказу зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 09.07.2015 року (Вх.№41072 від 06.08.2015 року), боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте відповідно до справки, заборгованість за надані послуги за спожиту електроенергію виникла саме за адресою: АДРЕСА_1, а отже із поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ«Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини 3 статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина 3 статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно частини 2 статті 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Суддя, розглянувши заяву Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із поданих документів вбачається спір про право, що відповідає пункту 2 частини 3 статті 100 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: