Провадження № 2/712/1010/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 895/03-021-176, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000 доларів США, зі сплатою 23% річних з кінцевим строком повернення основної заборгованості до 01.03.2010 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 02 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 895/03-021-176, відповідно до якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за договором.

Відповідачі свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконують, порушуючи умови договору щодо погашення кредиту. Станом на 03 липня 2014 року загальна сума заборгованості відповідачів складає 93 347,31 грн. Тому просили стягнути заборгованість в солідарному порядку та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином про розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 02 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 895/03-021-176, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000 доларів США, зі сплатою 23% річних з кінцевим строком повернення основної заборгованості до 01.03.2010 року.

Відповідно до п.п 1.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати кредит щомісячно рівними частинами в сумі 278 дол. США впродовж сімнадцяти місяців та впродовж вісімнадцятого місяця -274 дол. США не пізніше пятого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому було надано кредит, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 01.03.2010 року. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 5 числа наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 02 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 895/03-021-176, відповідно до якого остання поручилася перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за договором.

Позичальник порушив умови кредитного договору - належним чином не сплачував банку встановлених договором платежів, у зв'язку з чим станом на 03.07.2014 року у нього виникла заборгованість в розмірі 7888, 46 доларів США, яка підтверджується матеріалами справи - відповідними договорами, та розрахунками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків.

Вказане закріплено і в п.3.2.5 Договору, яким визначено, що у разі порушення позичальником обовязків щодо погашення кредиту, сплати відсотків, пені банк як кредитор має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, що має наслідком дострокове, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня отримання позичальником відповідної письмової вимоги кредитора, виконання позичальником всіх своїх зобовязань за договором, а саме: повернення кредиту, сплату процентів, комісій, а також сплату можливої неустойки пені (штрафу) та відшкодування збитків завданих простроченням виконання.

За розрахунком позивача розрахунку суми позову про стягнення заборгованості по кредитному договору № 895/03-021-176 від 02.09.2008 року, відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворились заборгованість, яка станом на 03.07.2014 року становила 93 347,31 грн.: за кредитом в сумі 52 555,33 грн., заборгованість за відсотками в сумі 40 791,98 грн.

З належних та допустимих доказів по даній справі достовірно вбачається, що ОСОБА_1 припинив виконувати щомісячні зобов'язання з погашення тіла кредиту з 15.10 2008, а із 16.02.2009 - зобов'язання зі сплати відсотків. Проте, банк із письмовою вимогою до боржника про дострокове повернення кредиту не звертався.

Відповідачем у справі заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог банку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ч. 1 ст. 261 ЦК України - за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 1.1. Договору визначено кінцевий термін погашення заборгованості, а саме 01.03. 2010 року. Тобто строк позовної давності для звернення до суду у позивача сплинув 01.03.2013 року, в той час як позов надійшов до суду 29.07.2014 року.

За наведених обставин з огляду на неповідомлення банком поважних причин пропуску строку позовної давності порушене право позивача захисту не підлягає.

Згідно із ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як уже встановлено судом з останнього графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 05 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строків для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 550, 590, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: