Провадження № 4-с/641/57/2015 Справа № 2-3262/09, 2-654/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С. О., розглянувши питання можливості прийняття до розгляду

скарги ОСОБА_1

заінтересовані особи: начальник Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальник Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, голова Державної виконавчої служби України ОСОБА_4

на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби України, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо не здійснення належного контролю за дотриманням строків перевірки виконавчих проваджень ВП № 17074817, ВП № 29342821, ВП № 20981185, ВП № 34388886, ВП № 21343932, ВП № 37661826, ВП № 3766024;

- визнати незаконною бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо не здійснення перевірки вказаних виконавчих проваджень;

- визнати незаконною бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо не винесення постанови про здійснення перевірки та витребування вказаних виконавчих проваджень;

- визнати незаконною бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо не винесення постанови про результати перевірки вказаних виконавчих проваджень;

- зобовязати Голову Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 здійснити перевірку вказаних виконавчих проваджень;

- зобов'язати Голову Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 надати ОСОБА_1 та його представнику постанову про результати перевірки виконавчих проваджень.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі -рішення).

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто суб'єктом оскарження є державний виконавець чи інша особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями глави 9 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, серед іншого, передбачено право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби (ст. 82 Закону), та здійснення контролю за законністю виконавчого провадження (ст.ст. 83 - 86 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Органи і посадові особи, які здійснюють примусове виконання рішень та провадять окремі виконавчі дії визначені ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження у встановленому Міністерством юстиції України порядку можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких включаються державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби. Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі на керівника групи можуть покладатися права і повноваження у виконавчому провадженні, встановлені цим Законом, для начальників відділів примусового виконання рішень та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції - начальників відділів державної виконавчої служби (далі - начальники відділів).

Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Статтею 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" визначено, що державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Згідно ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право:

1) директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби;

2) заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, суд дійшов висновку про те, що оскарженню до суду в порядку ст. 383 ЦПК України підлягають рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу".

Як вбачається з поданої до суду скарги, ОСОБА_1 начальнику Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальнику Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, голові Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 в порядку ч. 7 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" подана скарга № 7/1 від 17.09.2015 року на дії та бездіяльність державних виконавців, начальників ВДВС Комінтернівського та Дзержинського районів м. Харкова.

Посилаючись на ненадання вказаними особами відповіді та будь-якої інформації про стан розгляду скарги № 7/1 від 17.09.2015 року, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_6 звернувся з цією скаргою до суду.

Однак, начальник Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальник Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, голова Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 при розгляді ними скарги ОСОБА_1 № 7/1 від 17.09.2015 року в порядку, визначеному ст.ст. 83 - 86 Закону України "Про виконавче провадження", не є суб'єктами оскарження в порядку, визначеному ст. 383 ЦПК України.

У зв'язку з цим скарга на бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо ненадання інформації про розгляд скарги № 7/1 від 17.09.2015 року, не підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. 383 ЦПК України, а тому суд має відмовити в прийняття до її розгляду.

При цьому, статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на вказане, суд роз'яснює ОСОБА_1 його право звернутися з вимогами щодо оскарження бездіяльності Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 при розгляді його скарги № 7/1 від 17.09.2015 року в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 121, 383, 386 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Голови Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, начальника Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7