АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1604/15 Головуючий 1 інст. - Губська Я.В.
Справа № 2018/2-1655/11 Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» квітня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 17 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0257/82/99164 та додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до яких ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання надані грошові кошти в сумі 163200,00 доларів США строком по 17 квітня 2018 року.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 014/0257/82/99164/2 від 17 квітня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_3 на добровільних засадах бере на себе всі зобов'язання ОСОБА_1 перед банком, а саме у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Зазначив, що взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 248767,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.01.2013 рік складає 1988399,35 грн. та 5222043,51 грн. (нарахована пеня за прострочку погашення тіла кредиту та відсотків), а всього 7210442,86 грн., яка складалася з залишку заборгованості за кредитом в сумі 167099,12 доларів США, що еквівалентно 1335623,27 грн., суми нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 81668,47 доларів США, що еквівалентно 652776,08 грн., пені нарахованої за порушення строку погашення тіла кредиту в сумі 1262457,10 грн., пені нарахованої за порушення строку погашення відсотків в сумі 3959586,41 грн.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь зазначену суму та стягнути судові витрати в розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0257/82/99164 від 17 квітня 2008 року в розмірі 7210442,86 грн., стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного по 850,00 грн. та 60,00 грн. відповідно.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, постановити нове та стягнути з банку судовий збір у розмірі 850,00 грн. за подачу апеляційної скарги. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту та сплати за кредит не настала, оскільки банк не пред'явив відповідну вимогу позичальнику; що не застосовано строк спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду -змінити.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Стягуючи солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь банку достроково суму заборгованості, яка складалася з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1335623,27 грн., суми нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 652776,08 грн., суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із пункту 9.1. договору вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору.

Пунктом 9.2. передбачено, що зокрема, кредитор вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. Кредитор також має право пред'явити позичальнику вимогу щодо дострокового погашення кредиту у випадку порушення позичальником обов'язків, встановлених пунктами 3.1., 7.2. цього договору, згідно яких позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п.1.2.1 договору, комісії, передбачені цим договором та здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п.1.3.3. цього договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.3.3 договору не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.3.3. договору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0257/82/99164 та додаткова угода № 1 до кредитного договору на суму 163200,00 доларів США строком до 17 квітня 2018 року.

В забезпечення виконання кредитного договору між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 014/0257/82/99164/2 від 17 квітня 2008 року, відповідно до якого на добровільних засадах вона бере на себе всі зобов'язання ОСОБА_1 перед банком, а саме у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1 не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.01.2013 утворилася заборгованість в сумі 248767,59 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 23.01.2013 рік 7210442,86 грн., з яких за тілом кредиту - 167099,12 доларів США, що еквівалентно 1335623,27 грн., за відсотками за користування кредитними коштами - 81668,47 доларів США, що еквівалентно 652776,08 грн. Останній платіж внесено ОСОБА_1 частково 31 березня 2010 року в розмірі 110 доларів США. Під час розгляду справи в суді першої інстанції 30 вересня 2010 року ОСОБА_1 частково сплачено ще 100 доларів США, які внесені до розрахунку в уточненому позові. Проте, заборгованість за кредитним договором не погашено.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що оскільки банк на адресу відповідачів не направляв вимог щодо дострокового повернення кредиту, умова дострокового повернення кредиту не настала, в задоволенні позову банку необхідно відмовити є необґрунтованими.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з статті 1 кредитного договору строк кредиту 120 місяців, дата остаточного погашення кредиту 17 квітня 2018 року.

Пунктом 5 договору поруки передбачено, що договір поруки діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Як вбачається з розрахунку позичальник не погашав кредит з 31 березня 2010 року, банк звернувся до суду як до боржника, так і до поручителя 06 серпня 2010 року в межах строку позовної давності як до боржника, так і до поручителя, (в межах шестимісячного строку).

Проте, судова колегія не погоджується з висновком суду щодо стягнення пені за три роки з 17.02.2010 року по 23.01.2013 року.

Із пункту 16.7. кредитного договору вбачається, що до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосується строк позовної давності тривалістю у три роки, тобто і до стягнення пені.

Як вбачається з матеріалів справи розмір неустойки (пені) за три роки з 17.02.2010 року по 23.01.2013 року склав 5222043, 51 грн., а заборгованість за тілом кредиту - 1335623, 27 грн., за процентами - 652776, 08 грн., а всього 7210442, 86 грн.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, зокрема якщо він значно перевищує розмір збитків.

Оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, судова колегія вважає за необхідне зменшити її розмір з 5222043, 51 грн. до розміру основного боргу та процентів, який склав 1988399,30 грн.

У зв'язку з чим зменшити і розмір стягнутої з відповідачів загальної суми заборгованості з 7210442, 86 грн. до 3976798, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2014 року - змінити, зменшивши розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором № 014/0257/82/99164 від 17 квітня 2008 року з 7210442,86 грн. до 3976798, 60 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії