АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2570/15 Головуючий 1 інст. - Бондаренко В.В.
Справа № 642/8829/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» квітня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 20 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-705/227/2008, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 56129,50 доларів США строком до 20.06.2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених кредитним договором.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 лютого 2012 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги за вказаним кредитним договором.

Зазначив, що в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснював погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах встановлених договором.

У зв'язку з чим станом на 12 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком склала: заборгованість за кредитом - 53946,62 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 3968,02 доларів США, загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками - 57914,64 доларів США, що еквівалентно 742811,43 грн.; пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором - 2711263,48 грн., а всього 3454074,91 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості в розмірі 3454074,91 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3454074,91 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відкрито провадження у справі за його позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним; що банк звернувся до суду з позовом до нього з порушенням строку позовної давності, про що він подавав відповідну заяву.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - змінити. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками в сумі 742811, 43 грн., суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що оскільки строк позовної давності для звернення до суду банком не пропущено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1.9.1. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-705/227/2008 на суму 56129,50 доларів США строком до 20.06.2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених кредитним договором.

24 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Пунктом 1.5.1. кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок не пізніше 20 числа кожного місяця в розмірі, встановленому графіком, якщо інше не передбачено цим договором.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснював погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах встановлених договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, а саме за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.

Оскільки ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 серпня 2014 року склала: заборгованість за кредитом - 53946,62 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 3968,02 доларів США, загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками - 57914,64 доларів США, що еквівалентно 742811,43 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором - 2711263,48 грн., а всього 3454074,91 грн.

Посилання ОСОБА_1 на те, що строк позовної давності сплив, є необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи останній платіж ОСОБА_1 здійснив 27 березня 2012 року, банк звернувся до суду 09.10.2014 року в межах строку позовної давності.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, зазначив у рішенні про доведеність позовних вимог позивача.

Проте, судова колегія не погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутої пені в сумі 2711263,48 грн.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, зокрема якщо він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається з матеріалів справи розмір заборгованість за кредитом - 53946,62 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 3968,02 доларів США, загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками - 57914,64 доларів США, що еквівалентно 742811,43 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором - 2711263,48 грн., розмір якої перевищує розмір основного боргу та відсотків майже у двічі.

Оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, судова колегія вважає за необхідне зменшити її розмір з 2711263, 48 грн. фактично до розміру основного боргу та процентів, а саме до 741211, 47 грн.

У зв'язку з чим зменшити і розмір стягнутої з відповідача загальної суми заборгованості з 3454074,91 грн. до 1484022, 90 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року - змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № ML-705/227/2008 від 20 червня 2008 року з 3454074,91 грн. до 1484022, 90 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії