Номер провадження: 22-ц/785/7853/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_4 на ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою в сумі 23000 доларів США за курсом НБУ на день стягнення.

Одночасно позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вапнярка, вул. Степова, 24 «А».

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року заяву про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вапнярка, вул. Степова, 24 «А».

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_5, ОСОБА_4

В скарзі посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Апелянти в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову суд першої інстанції, всупереч твердженню апелянтів, з'ясувавши обставини справи та давши оцінку всім зібраним у справі належним доказам обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія погоджується з цим висновком суду першої інстанції.

Посилання апеляційної скарги на те, що зазначеною ухвалою суду про забезпечення позову порушенні права ОСОБА_5, апелянтом не доведено та належними доказами не підтверджено.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. ст. 27, 46 ЦПК України обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Отже, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. ст. 311, 312 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303., 307 ч.2. п.1., 312 ч.1 п.1, 313, 314, 317,319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді Н.В.Ісаєва

ОСОБА_2