Справа № 473/3259/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"28" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в якій вказувала, що вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні.

ОСОБА_2постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Враховуючи те, що відповідач, який сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього, а тому позивачка просила суд стягувати з нього на свою користь кошти (аліменти) в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2015 року і до повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що вона не отримує жодних доходів, в той же час малолітній ОСОБА_5 має задовільний стан здоров'я.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Додатково пояснив, що він має задовільний стан здоровя, працює, отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, інших осіб на утриманні не має.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному забезпеченні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні погодився з вимогами позивачки щодо стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу їх батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України).

За таких обставин, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, задовільний стан здоровя відповідача, його матеріальне становище, а також те, що він сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, інших осіб на утриманні не має, враховуючи думку сторін з приводу позову, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на утримання сина у визнаному ним розмірі - 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення починається з моменту подачі позову і припиняється з досягненням дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 щомісячно кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути зі ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району (банк ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 22030001, код отримувача 38037770, , р/р 0113).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Вуїв