Справа № 703/3952/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Манька М.В.

при секретарі Пшенишній А.І.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Смілянський міський відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на автомобіль та звільнення автомобіля з-під арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3В і просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, шасі Y6D5806, реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсним, визнати право власності на даний автомобіль та звільнити його з під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено письмову угоду про придбання позивачем автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, шасі Y6D5806, реєстраційний номер НОМЕР_1, належного на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РКС № 365833, виданого Смілянським МРЕВ ОСОБА_5 України в Черкаській області 19 жовтня 2004 року.

На виконання угоди купівлі-продажу він сплатив відповідачу 6000 доларів США, а відповідач передав йому автомобіль, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, і 29 серпня 2007 року ОСОБА_3 видав ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважив його управляти та розпоряджатися належним йому автомобілем. Строк дії довіреності визначено до 29 серпня 2012 року.

На даний час він користується автомобілем, який перебуває у його розпорядженні, проте зареєструвати право власності на автомобіль не може, оскільки даний автомобіль перебуває в розшуку та на нього накладено арешт.

Посилаючись на положення ст. 328 ЦК України, якою передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, позивач просить визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та звільнити його з під-арешту.

Під час розгляду справу суд залучив у справу третю особу ОСОБА_4, оскільки він є стягувачем стосовно боржника ОСОБА_3 і прийняте рішення може вплинути на його права та обовязки.

Відповідач позов визнав, про що зазначив у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, просить справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції - посилається на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Власником автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, шасі Y6D5806, реєстраційний номер НОМЕР_1 являється ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РКС № 365833, виданим Смілянським МРЕВ ОСОБА_5 України в Черкаській області 19 жовтня 2004 року.

Згідно з розпискою від 29 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримав 6000 дол. США за проданий автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Від кого отримано кошти та кому проданий автомобіль розписка таких відомостей не містить.

При цьому договір купівлі-продажу автомобіля в передбаченій законом формі між сторонами не укладався.

Виходячи із вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідач довіреністю від 29 серпня 2007 року, посвідченою приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 5504, уповноважив позивача управляти та розпоряджатися належним йому автомобілем.

Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, за змістом вказаних норм за довіреністю право власності від однієї особи до іншої не переходить.

Крім цього, згідно із п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, тобто правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, який оцінений сторонами в 6000 дол. США, що еквівалентно станом на 29 серпня 2007 року 30300 грн., слід було вчиняти у письмовій формі, чого сторонами дотримано не було. Розписка від 29 серпня 2007 року про отримання ОСОБА_3 6000 дол. США за проданий автомобіль не є свідченням укладення між сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу в контексті вимог закону.

Дотримання письмової форми договору купівлі-продажу транспортного засобу є необхідною передумовою, так як тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля в органах ДАІ, оскільки існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Зокрема, ст.34 вказаного Закону передбачає обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди при його придбанні.

А п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 обов'язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Як вбачається з матеріалів справи при наданні довіреності від 29 серпня 2007 року автомобіль його власником з обліку в органах ДАІ знятий не був.

29 серпня 2007 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважив позивача управляти та розпоряджатися належним йому автомобілем. Дана довіреність не передбачає переходу права власності на автомобіль і не є прихованим договором купівлі-продажу із-за вказаних вище причин.

Недодержання простої письмової форми договору, що вимагається законом, не дає право суду визнавати таку угоду дійсною із посиланням на фактичне виконання сторонами умов такої угоди.

Крім того, згідно з постановою державного виконавця від 24 листопада 2014 року автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, шасі Y6D5806, реєстраційний номер НОМЕР_1 оголошений в розшук, та як повідомив у судовому засіданні представник третьої особи - Смілянського міського відділу ДВС, на даний автомобіль накладено арешт, що є безумовною перешкодою у визнанні права власності на автомобіль до вирішення питання щодо його звільнення з-під арешту за позовом лише власника автомобіля, яким є ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача безпідставні і необґрунтовані, а тому в позові необхідно відмовити.

На підставі наведеного, ст. ст. 208, 237, 244, 328, 334, 665 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Смілянський міський відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на автомобіль та звільнення автомобіля з-під арешту відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: М.В.Манько