Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення мотивуючи її тим, що 12.10.1982 р. був розірваний шлюб між матірю ОСОБА_7 ОСОБА_8 та його батьком ОСОБА_9, про що зроблений актовий запис № 134 відділом ЗАГС Коломойського райвиконкому Івано-Франківської області. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 було залишено проживати із матірю ОСОБА_8 01.02.1992 року, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був укладений шлюб, про що було зроблено актовий запис № 4 сільською радою Коломойського району. 06.12.1994 року позивач - ОСОБА_7 був зареєстрований та проживає за адресою м. Ужгород. вул. Сурікова, 29.

06.07.2009 року вітчим позивача ОСОБА_10 помер.

Протягом 17 років позивач та його матір ОСОБА_2 проживали єдиною сімєю із померлим ОСОБА_10, вели спільне домогосподарство та спільний побут, останні роки у звязку із тяжкою хворобою ОСОБА_10, ОСОБА_7 піклувався ним та здійснював утримання їхньої сімї, як у матеріальному плані, так і догляді за спільним домогосподарством.

Встановлення судом того факту, що він ОСОБА_7 являється пасинком ОСОБА_10 та спільно вів із ним домогосподарства, вів спільний побут тобто проживав із ним однією сімю, дасть позивачу змогу відновити порушені його моральні та матеріальні права, оскільки ОСОБА_3 не визнає той факт, що ОСОБА_7 являється пасинком ОСОБА_10 та довгий період часу (до його смерті) проживав із ним однією сімю.

Просить відновити його порушені права шляхом встановлення факту, що ОСОБА_7, являється пасинком ОСОБА_10 та те, що ОСОБА_7 проживав однією сімєю з вітчимом, ОСОБА_10, більше 10 років.

В судовому засіданні представник ОСОБА_7 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_7М, вже звертався до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2011 рок було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 проживали однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_10, більше 5 років до часу відкриття спадщини і мають право у четверту чергу на спадкування за законом за померлим 06 липня 2009 року ОСОБА_10 та визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 право на спадкування першої черги за померлим 06 липня 2009 року ОСОБА_10 Крім цього, зазначив, що 09 грудня 2014 рішенням Ужгородського міськрайонного суду встановлено факт, що ОСОБА_7 проживав однією сімєю із вітчимом ОСОБА_10 більше 10 років та встановлено факт, що ОСОБА_7 є пасинком ОСОБА_10

Просить відмовити у задоволенні позову.

Свідок, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 проживав разом із ОСОБА_10 однією сімю та допомагав доглядати за вітчимом ОСОБА_10, коли останніх зворів.

Свідок, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 проживав разом із ОСОБА_10 однією сімю, в будинку робили ремонти та вели домогосподарство разом. Коли ОСОБА_10 хворів ОСОБА_7 допомагав за ним доглядати.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, в їх сукупності, суд прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 12.10.1982 р. шлюб між матірю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був розірваний, ОСОБА_8 було присвоєно прізвище «Гасюк», про що зроблений актовий запис № 134 відділом ЗАГС Коломойського райвиконкому.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 було залишено проживати із матірю ОСОБА_8В (Гасюк).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 01 лютого 1992 року ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_10 про що було зроблено актовий запис № 4 сільською радою Коломойського району.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 помер, про що 06.07.2009 року було зроблено актовий запис № 718 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Відповідно до паспорту громадянина України серії ВО № 246780 ОСОБА_7 був прописаний та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06 грудня 1994 року.

Відповідно до довідки виданої Управління ЖКГ ЖРЕР № 5 за № 147 від 12.01.2010 р. ОСОБА_2 дійсно проживає в м. Ужгороді і зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_10 до дня смерті 06.07.2009 р. проживав і був зареєстрований за вказаною адресою разом з дружиною ОСОБА_2, сином дружини ОСОБА_7, невісткою ОСОБА_11 та онуками ОСОБА_13 та ОСОБА_14

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_7М, вже звертався до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2011 рок було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 проживали однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_10, більше 5 років до часу відкриття спадщини і мають право у четверту чергу на спадкування за законом за померлим 06 липня 2009 року ОСОБА_10 та визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 право на спадкування першої черги за померлим 06 липня 2009 року ОСОБА_10 не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.12.2014 р. було встановлено факт, що ОСОБА_7 проживав однією сімю із вітчимом ОСОБА_10 більше 10 років та встановлено факт, що ОСОБА_7 являється Пасинком ОСОБА_10

Однак, 12.03.2015 р. ухвалою апеляційного суду Закарпатської області рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.12.2014 р. було скасовано у звязку з тим, що не залучена особа у справі окремого провадження ОСОБА_3, яка є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька та оспорює право ОСОБА_7 на спадщину після смерті її батька.

Рішення на які посилається представник відповідача були винесені з інших підстав не повязаних з даним позовом, а саме було встановлено факт, який безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме підтвердження якого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Отже, судом встановлено, що з 01.02.1992 р., а саме після укладення шлюбу між матірю позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_10, ОСОБА_7 проживав разом з ними за адресою м. Ужгород, по вул. Сурікова, 29, де вели спільне господарство та спільний побут, останні роки у звязку із тяжкою хворобою ОСОБА_10, ОСОБА_7 піклувався ним та здійснював утримання їхньої сімї, як у матеріальному плані, так і догляді за спільним домогосподарством, а встановлення факту того, що він ОСОБА_7 являється пасинком ОСОБА_10 та спільно вів із ним домогосподарство, вів спільний побут тобто проживав із ним однією сімю, дасть позивачу змогу відновити порушені його моральні та матеріальні права, суд вважає позов мотивований та такий, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7, являється пасинком ОСОБА_10.

Встановити факт, що ОСОБА_7, проживав однією сімєю із вітчимом, ОСОБА_10 більше 10 років.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Монич О.В.