Справа № 520/2753/15-ц
Провадження № 2/520/2527/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 07.11.2000 року.
Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони мають двох синів, що на час розгляду справи судом проживають із нею.
В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала.
Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №297992, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 07 листопада 2000 року Відділом РАГС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 115.
Відповідно до свідоцтв про народження серії І-ЖД №326142 та серії 1-ЖД №271770, сторони мають спільних дітей відповідно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що за наданими суду поясненнями та відомостями (довідки про склад родини №175 від 26.02.2015 року), проживають разом з позивачем.
Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують.
Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір.
В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, а заходи примирення, що були вжиті судом в ході вирішення справи належних результатів не принесли, зясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 14, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112 СК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, що укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та зареєстровано 07 листопада 2000 року Відділом РАГС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 115.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров