У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що від 31 травня 1983 року за її нині покійним батьком - ОСОБА_4 було визнане право власності на 1/2 частину будинковолодіння №3 по вул. Постишева (нині вул.ОСОБА_5) в с.Р.Поляна, решта 1/2 частина будинковолодіння була визнана за відповідаччами по справі. Цим же рішенням було зобов`язано сторони виконати переобладнання в будинку, що пов`язані з виокремленням часток сторін. Переобладнання в будинку не провадились, оскільки відповідач ОСОБА_2 згодилась отримати від батька позивача грошову компенсацію за належну їй частку в будинковолодінні в сумі 3 000 крб. 20.12.1983 року мати позивача - ОСОБА_6 сплатила відповідачу вказану грошову компенсацію в сумі 3 000 крб., що підтверджено розпискою останньої. Таким чином, відповідач залишила належну їй частину будинковолодіння та фактично уступила її батькові позивача, проте будь-яким чином офіційно така переуступка права власності оформлена не була. Батько позивача ОСОБА_4 продовжував відкрито користуватись усім будинковолодіннням до дня своєї смерті, яка настала 16 травня 1986 року. Після смерті батька позивач успадкувала 1/2 частину належного йому будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул.Постишева №3 (нині ОСОБА_5), що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим їй 09.04.1996 року. Рештою 1/2 частиною будинковолодіння позивач продовжує відкрито, безперервно володіти з 08.07.2002 року,тобто з моменту заселення до будинку - по даний час. За цей час жодних заперечень щодо володіння частиною будинковолодіння, що належить відповідачу, з її боку не надходило. Таким чином, з боку позивача має місце добросовісне заволодіння майном відповідачів та відкрите безперервне користування ним протягом близько 13 років. Тому позивач звернулась до суду та просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що по справі доцільно винести заочне рішення.

Керуючись ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - винести рішення при заочному розгляді справи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О. А. Смоляр