Провадження № 22-ц/783/95/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського державного науково - проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпроект» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського державного науково- проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпроект» про стягнення недоотриманої заробітної плати, сум надбавки за стаж наукової роботи і доплати за вчене звання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ДП «Львівський науково-дослідний і проектний інститут» ЛьвівбудмНДІ проект» на користь ОСОБА_2 недораховану і невиплачену заробітну плату внаслідок заниження посадових окладів, надбавки за стаж наукової роботи і доплати за вчене звання за період з 01.01.2006 року по 01.07.2009 року та з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року в розмірі 24 637,67 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відпоідач Львівський державного науковий- проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є необгрунтованим, ухваленим при неповному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Тому рішення підлягає скасуванню.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 15.09.1964 року до 15.06.2011 року перебував у трудових відносинах з ДП „ЛьвівбудмНДІпроект", працюючи на посадах наукового працівника та звільнений з роботи на підставі п.2 ст.36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору).

До 05.06.2009 року обіймав посаду завідувача сектору бетонів та в'яжучих матеріалів інституту, а з 15.06.2009 р. до 15.06.2011р.- старшого наукового співробітника і за цей період йому не виплачувалися надбавки за стаж наукової роботи та доплати за вчене звання старшого наукового співробітника, що підтверджено, в тому числі, й судовими рішеннями.

Так, позивачем в жовтні 2011 року у Галицькому районному суді позовні вимоги були заявлені щодо стягнення з відповідача невиплаченої доплати за стаж наукової роботи за період з 01.09.2004 р. по 15.06.06.2009 р. в сумі 21 467.70 грн. та за вчене звання за період з 01.05.2004 р. по 31.12.2009 р. в сумі 31 434,75 грн., 11 708,70 грн. - недоплати за обіймання посади завідувача сектора, 4 095,90 грн. - недоплаченої зарплати до посадового окладу відповідно до галузевих угод, всього - 68 707.05 грн.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на рішення апеляційного суду Львівської області від 08.10.2012 р., яким з відповідача стягнуто на користь позивача надбавку до посадового окладу за вчене звання за період з 01.09.2002 р. по 15.06.06.2011 р. в сумі 21 914.75 грн. та надбавку за стаж: наукової роботи за період з 01.05.2004 р. по 31.12.2009 р. в сумі 20 649,40 грн. В решті частині вимоги щодо стягнення цих видів доплат залишено без задоволення. Загальна сума задоволених позовних вимог - 42 564,15 грн..

Отже, є судові рішення, котрі вступили в законну силу, згідно з якими на користь позивача стягнуто з відповідача надбавку до посадової о окладу за вчене звання за період з 01.09.2002 р. по 15.06.06.2011 р. в сумі 21 914.75 грн. та надбавку за стаж наукової роботи за період з 01.05.2004р. по 31.12.2009 р. в сумі 20 649,40 грн., в решті частині вимоги щодо стягнення цих видів доплат, в тому числі й щодо недоплати за обіймання посади завідувача сектора недоплаченої зарплати до посадового окладу відповідно до галузевих угод залишено без задоволення.

Крім того, зазначає, що Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у межах своєї компетенції дало роз'яснення від 16.07.2012 р. № 7/8/11648 на лист Державного підприємства Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект» (далі - Інститут) від 03.07.2012 №65 щодо наявності правових підстав для виплати доплати за вчене звання та надбавки за стаж наукової роботи ОСОБА_2 та повідомило, що відповідно до статті 23 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закон) заробітна плата наукових працівників складається, зокрема, з надбавки за стаж наукової роботи.

Згідно зі статтю 1 зазначеного Закону науковий працівник - вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю і має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченою звання, підтверджена результатами атестації.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що з 01.01.2000 р. і по даний час Інститут не займався і не займається науковою діяльністю.

Щодо виплати ОСОБА_2 доплати за вчене звання старшого наукового співробітника за період роботи з 01.01.2006 р. до 01.07.2008 р. та 01.07.2009 р. до 31.12.2010, то ст.23 Закону передбачено, що заробітна складається, зокрема, і з доплати за вчене звання. Тобто, доплата за вчене звання встановлюється особі, якій присвоєно вчене звання та вона працює у науковому підрозділі наукової установи і займається науковою діяльністю, як це передбачено Законом. ОСОБА_2 не надав доказів того, що він має атестат старшого наукового співробітника державного зразка та не надав самого атестату.

Крім того, просить звернути увагу на те, що є судові рішення, котрі вступили в законну силу, згідно з якими на користь позивача стягнуто з відповідача надбавку до посадового окладу за вчене звання за період з 01.09.2002 р. по 15.06.06.2011 р. в сумі 21 914.75 грн. та надбавку за стаж наукової роботи за період з 01.05.2004 р. по 31.12.2009 року в сумі 20 649.40 грн. В решті частині вимоги щодо стягнення цих видів доплат, в тому числі й щодо недоплати за обіймання посади завідувача сектора недоплаченої зарплати до посадового окладу, відповідно до галузевих угод, залишено без задоволення.

Пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між: тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Отже, з врахуванням вище вказаного, вимоги про нарахування та виплата ОСОБА_2 надбавки за стаж наукової роботи та доплати за вчене звання старшого наукового співробітника є безпідставними і суперечать фактичним обставинам спору та нормам чинного законодавства України.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені, відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, тому розгляд справи, відповідно до ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 05 вересня 1964 року до 15 червня 2011 року перебував у трудових відносинах з ДП „ЛвівбудмНДІпроект", працюючи на посадах наукового працівника та звільнений з роботи на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України - закінчення строку трудового договору, а саме до 05 червня 2009 року працював на посаді завідувача сектору бетонів та в'яжучих матеріалів інституту, а з 15 червня 2009 року до 15 червня 2011 року - на посаді старшого наукового співробітника.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2012 року (справа № 1304/2-2908/11) вирішено стягувати з ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» на користь позивача ОСОБА_2 4095,90 грн. недонарахувань до заробітної плати, внаслідок заниження посадових окладів за період з 01 липня 2008 року до 01 липня 2009 року, надбавку за стаж наукової роботи в сумі 20649,40 грн. за період з 01 травня 2004 року до 31 грудня 2009 року; доплату за вчене звання старшого наукового співробітника в сумі 21914,75 грн. за період з 01 вересня 2002 року до 15 червня 2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 жовтня 2012 року суму стягнутої з відповідача доплати за вчене звання змінено на 20 802,75 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Висновки суду першої інстанції про те, що недоплата заробітної плати мала місце в результаті заниження посадових окладів і донарахування проведено на підставі акту ревізії органу КРУ, є вірними.

Порядок нарахування і виплати працівникам, що відповідно до норми ст. 22-3 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» обіймають посади наукових працівників, надбавки за стаж наукової роботи унормовано вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 494 від 14.04.2004 року «Про затвердження Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи».

Питання виплати науковим працівникам доплати за вчене звання старшого наукового співробітника регулюється нормами Постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30 серпня 2002 року «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери «.

Зокрема, п. п. в" п. 3 Постанови КМУ № 1298 від 30 серпня 2002 року встановлено обов'язковість виплати старшим науковим співробітникам щомісячної доплати за відповідне вчене звання у розмірі 25% посадового окладу.

Згідно з п. 3 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 494 від 14 квітня 2004р. працівникам із стажем наукової роботи понад 30 років щомісячно повинна виплачуватися надбавка за стаж наукової роботи у розмірі 30% посадового окладу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 просить стягнути з ДП „ЛьвівбудмНДІпроект" різницю неправильно розрахованих підприємством посадових окладів за період з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року (без урахування періоду з 01 липня 2008 року до 01 липня 2009 року) та провести перерахунок надбавки за стаж наукової роботи за період з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року (без урахування періоду з 01 липня 2008 року до 01 липня 2009 року); а також доплати за вчене звання старшого наукового співробітника з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року без урахування періоду з 01 липня 2008 року до 01 липня 2009 року.

Відповідно з вимогами додатку № 1 галузевої угоди між Мінбудом та ЦК профспілки, працівників будівництва і промбудматеріалів України на 2006-2008 pp., коефіцієнт співвідношення мінімального окладу до окладу керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців науково-дослідних організацій стосовно посади завідувача сектором з науковим ступенем кандидата наук встановлено на рівні 2,9-4,5.

Додатком № 2 до відповідної галузевої угоди на період 2009-2011 рр., коефіцієнт співвідношення мінімального окладу до посадового окладу старшого наукового співробітника встановлено на рівні 3,31-3,68.

При цьому, мінімальна тарифна ставка працівника, положеннями галузевих угод встановлена на рівні не нижче законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати у відповідні періоди 2006 - 2011рр.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, норми генеральної, галузевих та регіональних угод є обов'язковими для підприємств, установ і організацій, що перебувають в сфері дії сторін соціального діалогу, підлягають дотриманню у ході виплати заробітної плати працівникам.

ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» перебуває у сфері дії Мінрегіонбуду впродовж 2006- 2011рр., як сторони зазначених вище галузевих угод (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року).

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачу ОСОБА_2 недоплачені суми надбавки за стаж наукової роботи і доплати до посадового окладу за вчене звання старшого наукового співробітника у результаті заниження підприємством посадового окладу ОСОБА_2, і до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 24637,67 грн.

Також суд першої інстанції прийшов до вірного висновку і про безпідставність доводів відповідача щодо тотожності вимог ОСОБА_2 із уже наявними з цього приводу судовими рішеннями.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2, 21 жовтня 2011 року звертався до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» про стягнення коштів як заробітної плати, а саме: 21728,33 грн. - надбавки за стаж наукової роботи за період 2004-2009 pp.; 23 лютого 2012 року, вимоги збільшено, зокрема, позивач просив стягнути з ДП «ЛьвівбудмНДІпроект»: надбавку за стаж наукової роботи в сумі 21 467,70 грн. за період травень 2004 року - грудень 2009 року; 31 434,75 грн. - доплати за вчене звання старшого наукового співробітника за період з 01 вересня 2002 року до 15 червня 2011 року; 11708,70 грн. - недоплаченої заробітної плати за обіймання посади завідувача сектору бетонів та в'яжучих матеріалів підприємства за період з 01 липня 2009 року до 30 червня 2011 року; 4095,90 грн. - недоплаченої заробітної плати внаслідок заниження посадових окладів згідно галузевої угоди за період з 01 липня 2008 року до 01 липня 2009 року. Зазначені позовні вимоги про стягнення з відповідача 11708,70 грн. недоплаченої заробітної плати ОСОБА_2 заявив з тих підстав, що хоча з 15 червня 2009 року і до звільнення з роботи 15 червня 2011 року він працював старшим науковим співробітником та фактично й надалі продовжував виконувати обов'язки завідувача сектором.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року вирішено стягувати на користь ОСОБА_2 4095,90 грн. недоплаченої заробітної плати та частково суму доплати за вчене звання старшого наукового співробітника в розмірі 10450,96 грн. за період з 01 липня 2007 року до 30 червня 2009 року, замість періоду з травня 2004 року до грудня 2009 року. Позивач ОСОБА_2 оскаржив рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 березня 2012 року лише в частині відмови у стягненні доплати за вчене звання старшого наукового співробітника в сумі 31 424,75 грн. за період з 01 вересня 2002 року до 15 червня 2011 року, та незаконності рішення районного суду щодо стягнення на його користь тільки 10450,96 грн. надбавки за стаж наукової роботи за період з 01 січня 2007року до 30 червня 2009 року, замість заявлених позовних вимог про стягнення 21 467,70 грн. за період травень 2004 року - грудень 2009 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2012 року, доповненим ухвалою від 15 жовтня 2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а саме вирішено стягувати на його користь з ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» 20802,75 грн. доплати за вчене звання старшого наукового співробітника за період з 01 вересня 2002 року до 15 червня 2011 року та доплату за стаж наукової роботи в сумі 21914,75 грн. за період з 01 травня 2004 року до 31 грудня 2009 року. В іншій частині рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року залишено без змін.

Також встановлено, що в даному спорі ставиться питання, згідно заявлених позивачем вимог про стягнення з підприємства недоплаченої заробітної плати у результаті заниження посадового окладу працівника через порушенням роботодавцем вимог галузевих угод за період з 01 січня 2006 року до 30 червня 2008 року включно та з 01 липня 2009 року до 31 грудня 2010 pоку, а також про стягнення недоплаченої суми основної заробітної плати (окладу) надбавки за стаж наукової роботи та доплати за вчене звання старшого наукового співробітника.

При цьому, період заниження посадового окладу позивача ОСОБА_2 з 01 липня 2008 року до 30 червня 2009 року до розрахунків недоплаченої суми останньому не береться, оскільки за вказаний період Галицький районний суд м. Львова, рішенням від 15 березня 2012 року вже стягнув з ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» на користь позивача 4095,90 грн. Надбавка за стаж наукової роботи і доплата за вчене звання старшого наукового співробітника за період з 01 липня 2008 року до 30 червня 2009 року до суми 4095,90 грн. також не нараховується, бо така сума вже стягнута рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2012 року.

Рішення суду першої інстанції від 15 березня 2012 року в частині стягнення суми 4095,90 грн. з ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» на користь ОСОБА_2 залишено апеляційним судом без змін.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що немає правових підстав вважати, що позивач ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з позовними вимогами до ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» є вірними, оскільки в даному спорі ним заявлено інші позовні вимоги.

Щодо наукової діяльності позивача, відсутності в нього документів про атестацію як наукового працівника та відсутність наукової діяльності в ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» з 01 січня 2000 року, встановлено, що у 2010 році ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» самостійно нараховувало і виплачувало позивачу ОСОБА_2 щомісячну надбавку за стаж наукової роботи у відповідності до Постанови КМУ № 494 від 14 квітня 2004 року «Порядок виплати надбавки за стаж наукової роботи».

Актом ревізії КРУ фінансово-господарської діяльності ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» від 18 вересня 2009 року встановлено, що всупереч вимогам Постанови КМУ № 494 від 14 квітня 2004 року, позивачу ОСОБА_2 не виплачено 20649,40 грн. надбавки за стаж наукової роботи за період з 01 травня 2004 року до 31 грудня 2009 року.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_2 і на даний час має вчене звання старшого наукового співробітника, що підтверджується атестатом встановленого зразка від 27 січня 1971 року та має право на отримання щомісячної доплати до посадового окладу за відповідне звання у розмірі 25%, згідно з вимогами Постанови КМУ № 1298 від 30 серпня 2002 року.

Крім того,встановлено, що позивач ОСОБА_2, працюючи у ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» за щорічними строковими трудовими договорами, починаючи з 1999 року не повинен був проходити атестацію як науковий працівник, згідно Постанови КМУ № 1475 від 13.08.1999 року, при цьому проходження атестації жодного разу не ініціював сам роботодавець.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що покликання відповідача на нездійснення наукова діяльність в ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» з 01 січня 2000 року є безпідставними, оскільки суперечать даним довідок, які видавалися ОСОБА_2 для перерахунку наукової пенсії і не ґрунтуються на нормах закону і раніше ухвалених судових рішеннях.

Постанова КМУ №494 від 14 квітня 2004 року зараховує до стажу наукової роботи час роботи на посадах, які визначені ст. 22-3 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», які обіймав ОСОБА_2 впродовж своєї трудової діяльності.

ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» займається не науковою, а науково-технічною діяльністю, і саме науково-технічні роботи ОСОБА_2 виконувалися постійно в період з 2000 року до 15 червня .2011 року, зокрема, позивачем виконано 1423 науково-технічні роботи з випробування матеріалів, виробів і конструкцій, в тому числі значну частину за рахунок бюджетних коштів.

Віднесення ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» до базової організації, а саме з науково - технічної діяльності підтверджується наказом Держбуду України № 225 від 25 листопада 2004 року «Про надання статусу базових організацій з науково-технічної діяльності». ДП «ЛьвівбудмНДІпроект» зобов'язаний при виконанні науково-технічних робіт до статті «Прямі витрати на оплату праці» включати передбачені законом надбавки та стаж наукової роботи та доплати за вчене звання старшого наукового співробітника, що підтверджується Національним стандартом України «Правила визначення вартості наукових та науково - технічних робіт у будівництві» ДСТУ-Н Б Д.1.1-8:2008 (п. п. 7.2.1).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги Львівського державного науково - проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпроект» висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Львівського державного науково-проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпроект» - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.