АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договору банківського вкладу, стягнення коштів за договором банківського вкладу та процентів по ньому,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року позивач звернулася в суд із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договору банківського вкладу, стягнення коштів за договором банківського вкладу та процентів по ньому.

У мотивування вимог посилалася на те, що 20 вересня 2013 року між ПА КБ «ПриватБанк» та нею укладений Договір №SAMDN8149, згідно якого клієнт передає, а банк приймає грошові кошти у розмірі 100000 грн строком на 6 місяців по 20 березня 2014 року включно під 17% річних.

У відповідності до п. 6 Договору якщо клієнт по закінченню строку вкладу не заявляє банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта та банку. Новий строк вкладу починається з дня наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Задля розірвання договору та повернення коштів вона звернулася до відповідача з письмовою заявою від 21 січня 2015 року, яка отримана ним 24 січня 2015 року.

На її звернення була отримана відповідь, відповідно до якої відповідач відмовляється вважати укладені між ними договори розірваними та повернути грошові кошті.

З урахуванням наведеного просила суд розірвати Договір №SAMDN8149вклад «Стандарт на 6 міс.» від 20.09.2013 року та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 123660,27 грн, а саме, 100000 грн основного боргу, 23660,27 грн відсотків за договором.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано Договір №SAMDN8149 від 20.09.2013 року (вклад «Стандарт 6 міс.»), укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 за Договором «вклад Стандарт на 6 міс.» №SAMDN8149 від 20.09.2013 року суму вкладу з процентами у розмірі 123660,27 грн, яка складається з суми вкладу у розмірі 100000 грн та суми процентів у розмірі 23660 грн 27 коп., та судові витрати у розмірі 1237 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що матеріали справи не містять належним чином завіреної копії договору банківського вкладу, крім того відсутня квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення ОСОБА_2 готівки.

Також позивачем до позовної заяви не додано документів про звернення до банку.

Окрім того, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження перебування коштів на рахунку.

Вказує, що згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасом окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Також Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», тому відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та м. Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та м. Севастополя.

Окрім того, рішенням Центрального банку Російської Федерації №РН-33/1 від 21.04.2014 року було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПриватБанк».

Законодавством РФ було визначено, що автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» взяла на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі вкладникам філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Тобто, позивач має всі підстави для звернення до створеного на території АР Крим «Фонду захисту вкладників» щодо отримання коштів за спірним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір №SAMDN8149 депозитного (Вклад «Стандарт 6 міс.») (а.с. 6-7).

Згідно Договору вклад «Стандарт» SAMDN8149 оформлений 20.09.2013 р., сума вкладу 100000 грн, вклад оформлений на строк 6 місяців по 20.03.2014 року включно, банк відкриває особовий рахунок НОМЕР_1, на який зараховується вклад, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 17% річних, проценти по вкладу зараховуються на рахунок/карту НОМЕР_2, період нарахування процентів по вкладу 1 місяць.

Відповідно до п. 6 Договору якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про намір забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний в розділі «Відомості по вкладу». Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. Новий строк вкладу починається з дня наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України зазначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору та просила видати належні їй грошові кошти включно з нарахованими відсотками за весь період дії договору. (а.с. 70).

29.01.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо видачі депозитного вкладу (враховуючи відсотки) SAMDN8149 повідомив, що через політичні події в країні у банку виникли складнощі з обслуговуванням депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 72-73).

Зазначеним вище листом спростовуються посилання апелянта, що позивачем до позовної заяви не додано документів про звернення до банку.

Крім того, до суду апеляційної інстанції позивач надала оригінал договору, оригінал кредитної картки та оригінали відповідей банку, щодо неможливості повернути вклад на її вимогу, з якими в судовому засідання ознайомився представник відповідача.

Наведене спростовує доводи останнього щодо відсутності доказів, які б свідчили про наявність зазначеного рахунку позивача в банку та внесення нею коштів на цей рахунок.

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Позивачем надано розрахунок відсотків за договором з 21.09.2013 року по 12.02.2015 року, згідно якого сума відсотків становить 23660,27 грн (а.с. 85-86).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем на спростування доводів позивача не надано інший розрахунок, а тому колегія суддів погоджується з розрахунком, наданим позивачем.

Посилання представника апелянта, що у зв'язку з прийняттям Постанови від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та м. Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та м. Севастополя, а також, що у зв'язку зі створенням на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя некомерційної організації «Фонд захисту вкладників», який взяв на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі вкладникам філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що свідчить про відсутність обов'язку банку відповідати за договором банківського вкладу, укладеним на території АР Крим, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки договір банківського вкладу укладався між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у місті Дніпропетровськ.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Кримське регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ст. 95 ЦК України є філією, що розташована поза місцезнаходженням юридичної особи і не є юридичною особою, а відтак не може нести самостійну відповідальність перед клієнтом.

Так, п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані були припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Однак відповідачем не надано доказів на підтвердження прийняття рішень, які б вказували на відсутність обов'язків щодо виконання договірних відносин по вкладниках зазначеної вище філії після окупації території Криму.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що будь-яких коштів від фонду «Фонд захисту вкладників» РФ не отримувала і відповідач таких доказів суду не надав.

Отже, наведе свідчить про те, що суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: