Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в результаті ДТП,

Установив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 11 серпня 2011 року приблизно в 20 год. 30 хв. на регульованому перехресті вул. Затонського - проспект Добровольського м. Одеси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 і «Фолькцваген Пасат», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Від зіткнення з автомобілем відповідача, належний ОСОБА_2 автомобіль «Фолькцваген Пасат», державний номер НОМЕР_2 зазнав значних механічних пошкоджень, які були зафіксовані працівником УДАІ м. Одеси за №610 від 11.08.2011 року.

На думку позивачів винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_4, так як він перевищив встановлену швидкість руху у населеному пункті та виїхав на заборонений сигнал світлофору «червоний», чим порушив вимоги п.п. 8.7.3.е, 12.3, 12.4, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначено в позовній заяві позивачами, відповідно до висновку експерта №133 від 26 вересня 2011 року матеріальні збитки в результаті ушкодження автомобіля «Фолькцваген Пасат», державний номер НОМЕР_2, після ДТП яке сталось 11 серпня 2011 року, складають 105651 грн. 96 коп.

Також крім вказаних матеріальних збитків в результаті ДТП, ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача додаткові витрати, а саме витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 492, 94 грн., за послуги евакуатора та зберігання ТЗ на спец. майданчику у розмірі 1299, 50 грн., а також 5000, 00 грн. витрат на послуги адвоката.

Окрім цього, позивачі просять стягнути з відповідача моральну шкоду, яку вони оцінють по 5000, 00 грн. кожному.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, представник позивачів ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечував, посилаючись на відсутність його вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино другою цієї статті.

Виходячи із змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 серпня 2011 року приблизно в 20 год. 30 хв. на регульованому перехресті вул. Затонського - проспект Добровольського м. Одеси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 і «Фолькцваген Пасат», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Відповідно до постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 18.01. 2012 року, винесену старшим інспектором з особливих доручень відділу ОМ ДТП, дізнання та розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП УДАІ ГУМВС України в Одеській області, майором міліції ОСОБА_1, встановити наявність порушень вимог «Правил дорожнього руху», в діях водіїв автомобілів «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 і «Фолькцваген Пасат», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, не вдалося можливим. (а.с. 97-99 мат. №610 про відмову у порушенні кримінальної справи). В діях водія ОСОБА_4 містились порушення п. 12.4. «ПДР», які виразилися у тому, що він перевищив встановлену швидкість руху у населеному пункті, дані порушення не полягають у прямому причинному зв'язку з наслідками, які наступили. (а.с. 99 мат. №610).

На водія ОСОБА_4 складено протокол від 26.01.2012 року серія ВН1 №412556 за ст. 125 КУпАП (перевищення швидкості руху), який розглянуто 26.01.2012 року та притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд вважає , що в діях водія автомобіля «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 не вбачається порушень ПДР України, внаслідок яких скоєно дорожньо-транспортну пригоду.

Позивачі та іх представник всупереч положень ст. 60 ЦПК України не довели та не надали безспірних доказів щодо наявності вини ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка є підставою для відшкодування шкоди.

Вина відповідача відповідно до чинного законодавства може бути встановлена в даному випадку постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, (щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП) або вироком суду у кримінальному провадженні.

В матеріалах справи відсутні докази, щодо притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і відсутні докази наявності його вини у заподіяні шкоди позивачам.

За таких обставин, оскільки вимоги позивачів є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64, 77, 169, 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті ДТП від 11 серпня 2011 року- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя