Справа № 344/4374/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2098/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Максюти І.О., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пропро стягнення банківського вкладу, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Савяк Ірини Богданівни на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом і зазначав, що 13 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір №300131/171698/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» згідно умов якого позивач розмістив на депозитному рахунку банку 540 доларів США. Вказаний договір є стоковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів згідно п.1.1 договору. Проте банк належним чином не виконує умови договору строкового банківського вкладу та на його вимоги від 26.02.2015 року, 06.03.2015 року 11.03.2015 року 13.03.2015 року та 17.03.2015 року в добровільному порядку не повертає депозит у розмірі 540 доларів США, які просив стягнути з відповідача та 2000 грн.у відшкодування моральної шкоди..

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року частково задоволено позов.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 кошти за договором №300131/171698/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13.02.2015 року в розмірі 540 доларів США та 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового відмову в задоволення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що відповідач не ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань згідно умов договору про банківський строковий вклад, проте у зв'язку з фінансовим становищем не має можливості видати вклад на вимогу позивача.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 13.02.2015 року між позивачем та ПАТ КБ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №300131/171698/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» згідно умов якого він розмістив на депозитному рахунку банку 540 доларів США, який є стоковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів згідно п.1.1 договору. Проте після закінчення строку дії договору банківського вкладу, на вимогу позивача банк 26.02.2015 року, 06.03.2015 року 11.03.2015 року 13.03.2015 року та 17.03.2015 року відмовився в добровільному порядку повернути кошти за договором банківського вкладу (депозиту), сума яких становить 540 доларів США.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 цього Закону за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року між сторонами був укладений договір №300131/171698/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» згідно умов якого він розмістив на депозитному рахунку банку 540 доларів США, договір є стоковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів згідно п.1.1 договору. Проте після закінчення строку дії договору банківського вкладу, на вимогу позивача банк 26.02.2015 року, 06.03.2015 року 11.03.2015 року 13.03.2015 року та 17.03.2015 року відмовився в добровільному порядку повернути кошти за договором банківського вкладу (депозиту), сума яких становить 540 доларів США, які суд стягнув з банку на користь позивача.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції вірно вважав, що є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та правильно керувався умовами договору і ст. ст. 509,599,631,1060 ЦК України.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що банк не в змозі повернути суму вкладу, оскільки спір між сторонами виник з договірних правовідносин і в зазначеному договорі, не передбачена така умова.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Савяк Ірини Богданівни відхилити. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д. Фединяк

Судді: І.О.Максюта

Я.Ю.Ковалюк