АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9035/15 Справа № 208/712/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дячков С. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.,

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Безрукавого Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» (далі по тексту КП «Дніпродзержинськтепломережа»)

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 9 липня 2015 року у справі за позовом КП «Дніпродзержинськтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015р. КП «Дніпродзержинськтепломережа» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає по АДРЕСА_1 користується тепловою енергією, яку постачає КП «Дніпродзержинськтепломережа» та не здійснює розрахунок за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2008р. по 01.01.2015р. в розмірі 10 534,89грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2015р. в задоволені позовних КП «Дніпродзержинськтепломережа» відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Дніпродзержинськтепломережа», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не користується послугами КП «Дніпродзержинськтепломережа» оскільки має автономне опалення про що повідомляв останнього. Крім того рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.07.2011р. розірвано договір між сторонами про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому підстав для нарахування заборгованості у позивача не було.

Однак, з даним висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та КП «Дніпродзержинськтепломережа» 12.05.2008р. було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.07.2011р., яке набрало законної сили, розірвано вказаний вище договір та зобов'язано КП «Дніпродзержинськтепломережа» видати ОСОБА_2 технічні умови на відключення його квартири від централізованого опалення та постачання гарячої води, та встановлення в його квартирі автономної системи опалення та постачання гарячої води.

Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п.п.24,25,26 зазначених Правил споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мережі забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення і постачання холодної та гарячої води виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до положень чинного законодавства, зокрема законодавства про ліцензування певних видів господарської діяльності, вказана організація повинна мати відповідну ліцензію на виготовлення проекту індивідуального опалення.

Відповідно до п.2.4.1 Порядку відключення, разом з проектом індивідуального (автономного) теплопостачання надаються: проектні рішення щодо опалення місць загального користування у будинку; технічні рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання: перенесення транзитних стояків, їхня ізоляція, можливе перекладання розподільних трубопроводів, стояків, заміна дросельних діафрагм, елеваторів, теплолічильників тощо; теплові навантаження місць загального користування; розраховані теплові навантаження будинку; технічні рішення з перерахунку та заміни внутрішньо будинкових систем газо- та електропостачання.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що єдиною підставою для припинення нарахувань є акт про відключення затверджений відповідною комісією, а за відсутності такого акту відключення вважається самовільним.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово звертався до позивача з заявами про відключення від централізованого опалення, які були розглянуті комунальним підприємством та надані відповіді з роз'ясненням процедури відключення.

Згідно витягу з протоколу №8 від 14.08.2009р. та витягу з протоколу №16 від 24.11.2009р. постійно діюча комісія міської ради надала дозвіл на відключення квартири ОСОБА_2 від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води після закінчення опалювального сезону за умови технічної можливості.

Однак відповідач в порушення зазначених вище норм, після надання дозволу на відключення не звернувся до позивача з клопотанням про складення акту про відключення від мережі централізованого опалення, у зв'язку з чим його відключення від системи централізованого опалення є самовільним, а тому КП «Дніпродзержинськтепломережа» правомірно нараховувало заборгованість.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов'язання споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням того, що відповідачем було самовільно виконано відключення квартири від системи централізованого опалення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для нарахування заборгованості, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідач ОСОБА_2 свої обов'язки по оплаті за надані послуги по оплаті за теплову енергію за період з 01.12.2008р. по 01.01.2015р. не здійснює у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10 534,89грн., що підтверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в ході розгляду справи подав заперечення на позов, в якому зазначив про пропуск позивачем строку позовної давності (а.с. 37).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що заборгованість, яку просить стягнути позивач утворилась за період з 01.12.2008р. по 01.01.2015р., тоді як з позовом позивач звернувся до суду у січні 2015р., пропустивши встановлений законом строк позовної давності, і поважних причин пропуску строку не зазначив, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги КП «Дніпродзержинськтепломережа» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в межах строків позовної давності за період з січня 2012р. по грудень 2014р. в сумі 5 422,29грн.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпродзержинськтепломережа» заборгованості по оплаті за надані послуги теплопостачання в межах строків позовної давності в розмірі 5 422,29грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням зазначеного, у зв'язку з задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги позивача в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 365,40грн.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,309 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 липня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» заборгованість по оплаті за теплопостачання в розмірі 5 422,29грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» судовий збір в розмірі 365,40грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: