30 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», за участі третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову у виплаті страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування, -
У травні 2014 року ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» звернулися до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про визнання незаконною відмову у виплаті страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ПАТ «ОТП Банк» страхове відшкодування в сумі 41 801,74 грн. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 418,01 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, чим було порушено норми процесуального права; суд не взяв до уваги норми Закону України «Про страхування», договору страхування та не застосував закон, який підлягав застосуванню, що вказує на неправильне застосування норм матеріального права.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2595/2015
Головуючий у суді першої інстанції Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2013 о 23:00 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy» д.н. НОМЕР_1 по вул. Червоноармійській в с. Іванковичі, Васильківського р-ну, Київської обл., не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на ґрунтовий насип та в подальшому здійснив наїзд на дерево.
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2, керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» д.н. НОМЕР_1 на підставі наданої згоди власника транспортного засобу ОСОБА_1 та переданих йому третьою особою ОСОБА_3 ключів і документів на автомобіль.
Із постанови Васильківського міськрайсуду Київської області від 16.05.2013 вбачається, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2
Як встановлено судом, відразу після настання страхового випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомили про ДТП власника транспортного засобу ОСОБА_1, яка в телефонному режимі повідомила страховика про настання страхового випадку, як передбачено п. 7.1.1 договору страхування.
21.05.2013 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно розрахунку загальна вартість ремонту автомобіля станом на 07.06.2013 складає 35 142,60 грн. без врахування для сплати вартості податку на додану вартість по запчастинам та проведеному ремонту.
22.11.2013 відповідач листом № 2064/09-203 повідомив ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не мав законного права керування застрахованим автомобілем.
Відповідно до п. п. 1.2, 1.9 Договору страхування одним із страхових ризиків є Дорожньо-транспортна пригода. Транспортним засобом має право керувати будь-яка особа на законних підставах.
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди керував та знаходився за кермом застрахованого позивачем ОСОБА_1 автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» д.н. НОМЕР_1 на підставі наданої згоди власника транспортного засобу ОСОБА_1 та переданих йому третьою особою ОСОБА_3 ключів та документів на автомобіль (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія АГ2 № 080051 та довідки № 9195276 про дорожньо-транспортну пригоду особа водія ОСОБА_2 встановлена та перевірена за його водійським посвідченням НОМЕР_2, яке дозволяло керувати категоріями зазначеного транспортного засобу.
Згідно п. 6.1.3 Договору страхування, ст.988 ЦК України, ст.20 ЗУ «Про страхування» страховик при настанні страхового випадку зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п. 9.5 договору страхування (протягом 12 календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування).
Відповідно до п.6.1.3 договору страхування за несвоєчасну сплату страхового відшкодування страховик сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,05% від належної до виплати суми, але не більше 10% від розміру страхового відшкодування.
Відповідно до п.9.8.2 договору страхування у випадку, якщо сума страхового відшкодування перевищує 15 тис. грн. страхове відшкодування сплачується вигодо набувачу в рахунок дострокового погашення існуючої заборгованості страхувальника за кредитним договором, укладеним між страхувальником та вигодо набувачем, якщо інше не було письмово погоджено між страховиком, страхувальником та вигодонабувачем.
Відповідно до ст. ст. 526, 625, 992 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ПАТ «ОТП Банк» страхове відшкодування, оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування в даному випадку суперечить вимогам чинного законодавства.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо суми страхового відшкодування, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги п. 5.4 договору страхування, яким передбачено, що по кожному страховому випадку встановлюється безумовна франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком, розмір якої, відповідно до п. 1.6 договору, становить 530,00 грн.
Таким чином, виходячи із розрахунку вартості ремонту автомобіля, що становить 35 142,60 грн. та розміру франшизи в сумі 530,00 грн., яка не підлягає відшкодуванню страховиком, сума відшкодування становить 34 612,60 грн. (35 142,60 - 530,00 = 34 612,60).
Тому, з урахуванням зазначеної суми, що підлягає відшкодуванню страховиком, сума страхового відшкодування становить 41 171,31 грн., з яких: 34 612,60 грн. - сума вартості ремонту автомобіля за мінусом франшизи; 3 461,26 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання; 2 073,30 грн. - індекс інфляції за час прострочення платежу; 1 024,15 грн. - 3% річних від простроченої суми.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ПАТ «ОТП Банк» страхового відшкодування в сумі 41 171,31 грн.
Крім того, в силу ст.. 88 ЦПК України з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 411,71 грн.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнення страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи. В решті рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити частково.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», за участі третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову у виплаті страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування змінити в частині розміру стягнення страхового відшкодування.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 411,71 грн. (чотириста одинадцять гривень 71 копійка).
В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: