Справа № 473/3536/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"28" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 20 жовтня 1998 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останньої житловий будинок №20 (після зміни нумерації - №24) по вул. Молодіжній в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області.

В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 151, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Нотаріально договір сторони не посвідчували.

Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

В подальшому ОСОБА_2 дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном.

Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки, її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі позивачки та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що 20 жовтня 1998 року ОСОБА_2 придбала в ОСОБА_3 житловий будинок №20 (після зміни нумерації - №24) по вул. Молодіжній в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №151.

Покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Нотаріально договір сторони не посвідчували.

В подальшому ОСОБА_2 дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном.

Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. Разом з тим нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки продавець померла, разом з тим право власності на будинок вже зареєстроване за позивачкою.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 20 жовтня 1998 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №151, за яким ОСОБА_2 купила у ОСОБА_3 житловий будинок №20 по вул. Молодіжній в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.В. Вуїв