У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто»), звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 травня 2011 року між ним та ОСОБА_4 було укладено угоду в рамках створеної системи надання послуг з придбання автомобілів «Авто Так». 28 липня 2011 року йому було надано право на отримання автомобіля. 19 серпня 2011 року він отримав автомобіль марки ВАЗ 210994, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрував його на своє ім'я в Мукачівському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З метою забезпечення виконання умов указаної угоди, 9 серпня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки. Оскільки протягом 2011 - березня 2014 року ОСОБА_4 сплачував усі передбачені угодою щомісячні платежі, а з квітня 2014 року їх сплату припинив, то у нього виникла заборгованість у розмірі 36 941 грн 37 коп., яку ТОВ «Авто Просто» просило суд стягнути з відповідачів солідарно.

ОСОБА_5 пред'явила до суду зустрічний позов, посилаючись на те, що на забезпечення виконання умов угоди про придбання автомобіля в рамках системи «Авто Так», вона 9 серпня 2011 року уклала договір поруки з ТОВ «Авто Просто». Посилаючись на відсутність у ТОВ «Авто Просто» на момент укладення договору поруки ліцензії по наданню фінансових послуг, просила визнати укладений договір поруки недійсним.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 9 вересня 2015 року, позов ТОВ «Авто Просто» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» суму заборгованості за угодою у розмірі 36 941 грн 37 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову в частині позовних вимог до неї. Її зустрічний позов задовольнити.

Отже, судове рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_4 не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що у зв'язку з невиконанням умов угоди про придбання автомобіля в рамках системи «Авто Так» ОСОБА_4 виникла заборгованість яка підлягає солідарному стягненню.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «Авто Просто» здійснювало свою діяльність без відповідної ліцензії є безпідставними та перевірялись судами, оскільки ТОВ «Авто Просто» отримало дозвіл на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. До введення Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», яким передбачено ліцензування надання фінансових послуг щодо «придбання товарів у групах» така діяльність велась ним у відповідності до чинного законодавства, яке не вимагало ліцензування на час укладення договору поруки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 вересня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник