Справа № 161/5501/15-ц
Провадження № 2/161/2203/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом звільнення даного приміщення від належних відповідачу речей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом звільнення даного приміщення від належних відповідачу речей.

Свій позов мотивує тим, що рішенням Луцької міської ради № 2/47 від 26.07.2002 року (в подальшому частково змінене рішення виконкому № 729 від 27.12.2001 року) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було надано земельну ділянку по вул. Потапова, 10а, що у місті Луцьку площею 0,0474 га на умовах оренди терміном на 25 років для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В подальшому 11 червня 2002 року було надано дозвіл на виконання будівельних робіт № 63 від 11.06.2002 року, виданим Міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.

06 вересня 2002 року було укладено договір довгострокової оренди земельної ділянки на 25 років площею 474 кв.м., реєстраційний № 545 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З декларації № ВЛ 5, виданої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 17 квітня 2012 року, вбачається, що будівництво житлового будинку по вул. Потапова, 10а було закінчено 30.12.2008 року. Строк введення обєкта в експлуатацію квітень 2012 року.

Зазначає, що право позивача як забудовника було порушене, оскільки ОСОБА_5 зайняла житлову квартиру № 4, розташувала в ній свої речі, не маючи на це жодних юридичних підстав.

Враховуючи вищенаведене, просить сул усунути їй перешкоди, створені відповідачем у користуванні та розпорядженні квартирою по вул. Потапова 10а/4, що у місті Луцьку, шляхом звільнення даного приміщення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, в звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю, зазначив, що рішення Луцького міськрайонного суду від 14 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_5 визнано майнове право на двокімнатну квартиру № 4 загальною площею 75 кв.м., яка розташована на другому поверсі будинку, що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Потапова, 10а.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради № 2/47 від 26.07.2002 року (в подальшому частково змінене рішення виконкому № 729 від 27.12.2001 року) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було надано земельну ділянку по вул. Потапова, 10а, що у місті Луцьку площею 0,0474 га на умовах оренди терміном на 25 років для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи 11 червня 2002 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт № 63 від 11.06.2002 року, виданим Міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю (а.с.6).

Також судом встановлено, що 06 вересня 2002 року було укладено договір довгострокової оренди земельної ділянки на 25 років площею 474 кв.м., реєстраційний № 545 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З декларації № ВЛ 5, виданої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 17 квітня 2012 року, вбачається, що будівництво житлового будинку по вул. Потапова, 10а було закінчено 30.12.2008 року. Строк введення обєкта в експлуатацію квітень 2012 року (а.с. 7-12).

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 14 серпня 2015 року в цивільній справі № 161/9633/15-ц за позовом ОСОБА_5 до малого підприємства «Турія» про визнання майнового права на квартиру, заборону вчиняти дії по передачі майнового права на квартиру, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_5 майнове право на двокімнатну квартиру № 4 загальною площею 75 кв.м., яка розташована на другому поверсі будинку, що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Потапова, 10а.

Крім того, з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.09.2015 року вбачається, що квартира № 4, яка розташована за адресою м. Луцьк, вул. Потапова, 10а належить на праві приватної власності ОСОБА_5

А тому доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом звільнення даного приміщення від належних відповідачу речей слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10,11, 57-61, 64 ч. 3 ст. 209, ст.. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом звільнення даного приміщення від належних відповідачу речей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.