АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому зазначало про те, що 14 вересня 2008 року ОСОБА_4 отримано споживчий кредит у розмірі 21 818 грн. строком до 14 серпня 2010 року зі сплатою 7% річних.

Оскільки ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, банк просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 14 серпня 2013 року у розмірі 887 552,82 грн., яка складається з: 20 905,21 грн. заборгованості за кредитом, 2 841,28 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 13 876,31 грн. - прострочена заборгованість по платі за кредитом, 3% річних у розмірі 4 340,66 грн. та неустойку у вигляді пені у загальному розмірі 845 589,37 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск-564-000622/8-2008 від 14 серпня 2008 року у розмірі 887 552,82 грн., та 3 441 грн. судового збору.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог банку відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 14 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №Ск-564-000622/8-2008, згідно з умов якого останній надано споживчий кредит у розмірі 21 818 грн. зі строком повернення коштів до 14 серпня 2010 року та сплатою 7% річних.

Пред'являючи позов, банк посилався на неналежне виконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань, у результаті чого, станом на 14 серпня 2013 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №Ск-564-000622/8-2008 від 14 серпня 2008 року становить: 20 905,21 грн. заборгованості за кредитом, 2 841,28 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 13 876,31 грн. - прострочена заборгованість по платі за кредитом та 4 340,60 грн., що складають 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості.

Крім того, банком заявлено вимоги щодо стягнення з ОСОБА_4 неустойки у загальному розмірі 845 589,37 грн., з якої: 470 344,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 64 082,72 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, 311 162,32 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по платі за кредитом.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Постановлюючи заочне рішення про задоволення позову, місцевий суд виходив з заявлених банком належно підтверджених сум заборгованості за кредитним договором та обрахованого розміру неустойки.

Відповідачкою не заперечується неналежне виконання нею умов кредитного договору №Ск-564-000622/8-2008 від 14 серпня 2008 року та не спростовується наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Між тим, у заяві про перегляд заочного рішення та апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення пені підлягає застосуванню позовна давність, тривалістю в один рік.

Відповідно до умов пп. 4.1.25 п. 4.1. кредитного договору, починаючи з наступного місяця після одержання споживчого кредиту, щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, позичальник зобов'язаний частково погашати суму заборгованості за споживчим кредитом та сплачувати банку нараховані проценти за користування грошовими коштами та плату за обслуговування споживчого кредиту, згідно із встановленим графіком (додатком №1 до кредитного договору), шляхом внесення готівкою або безготівкового перерахування чи переказу грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Обов'язок ОСОБА_3 повернути борг визначається частинами згідно зі встановленого графіку, що є додатком №1 до кредитного договору (а.с. 13), зі здійсненням платежів щомісячно до останнього календарного дня місяця. При цього, останній платіж у розмірі 2 197 грн. підлягав до сплати у строк до 14 серпня 2010 року.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами відповідно до встановленого графіку, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Саме до цього зводиться правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 6 листопада 2013 року в справі №6-116цс13.

Банк звернувся до суду з даним позовом 14 серпня 2013 року, тобто, з пропуском строку позовної давності до платежів, що мали бути здійснені щомісячно, зокрема, до 31 липня 2010 року включно.

З урахуванням того, що судом першої інстанції здійснювався заочний розгляд справи та беручи до уваги зроблену у порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України ОСОБА_3 заяву, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до позовних вимог банку наслідки спливу позовної давності, задовольнивши позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» лише у межах останнього платежу, строк позовної давності щодо якого не пропущено, а саме: 1 026,78 грн. боргу за тілом кредиту, 125,01 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, 1 156,36 грн. плати за кредитом, 204,89 грн. три відсотки річних на суму заборгованості.

Крім того, пунктом 3.6. кредитного договору, передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1,6 % від простроченої суми за кожен день прострочення.

Виходячи з цього, на суму заборгованості (без урахування 3% річних) у розмірі 2 308,15 грн., що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь банку, є підстави для нарахування неустойки у вигляді пені за рік, що передує зверненню до суду, тобто за період з 14 серпня 2012 року по 14 серпня 2013 року (у межах річного строку позовної давності) у загальній сумі 13 479,54 грн. (2 308,15 грн. * 0,016 * 365 днів).

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

У постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14 викладено правову позицію, згідно якої, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України стосовно зменшення неустойки (пені), розмір якої значно більший від розміру боргового зобов'язання, до 2 513,04 грн.

За таких обставин, рішенням місцевого суду не відповідає нормам матеріального права, тому підлягає скасуванню, з ухвалення нового по суті заявлених вимог.

У огляду на ч. 5 ст. 88 ЦПК України, підлягають перерозподілу судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог банку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск-564-000622/8-2008 від 14 серпня 2008 року у розмірі 5 026,08 грн., а саме: 1 026,78 грн. боргу за тілом кредиту, 125,01 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, 1156,36 грн. плати за кредитом, 204,89 грн. три відсотки річних на суму заборгованості та неустойку у вигляді пені у розмірі 2 513,04 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 68,82 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль