Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Куцин М.М.,

при секретарі - Терпай С.М.,

з участю - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3, зацікавлена особа - Ужгородське міськрайонне управління юстиції у Закарпатській області про визнання громадянина недієздатним за час життя, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася у суд із заявою, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її тітка ОСОБА_5, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 і після її смерті вона звернулася до Першої нотаріальної контори м. Ужгород із заявою у шестимісячний строк про прийняття спадщини.

Нотаріус Першої нотаріальної контори м. Ужгорода відмовила в оформленні спадщини у зв'язку з тим, що для прийняття спадщини, вона не подала ряд документів і після звернення в Управління юстиції їй була надана усна відповідь, що для правильного оформлення спадщини заявниця повинна довести, що її тітка ОСОБА_5 дійсно з 1995 року по день смерті була під опікою та являється душевно хвора, тобто недієздатною.

Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії МСЕ №147304 з 06 лютого 1995 року ОСОБА_5 є інвалідом другої групи в зв'язку з психічним захворюванням. Через хворобу вона не розуміла і не могла розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребувала опіки. Дана обставина підтверджується випискою-епікрізом із хвороби №4296 психіатричного відділення Закарпатської обласної клінічної лікарні імені А.Новака. Вищезгадані медичні документи детально роз'яснюють діагноз, який був у тітки, з якого часу вона хворіє та як наслідок підтверджують її недієздатність.

У зв'язку із хворобою, заявниця змушена була доглядати тітку, тобто бути її опікуном. Довідкою виданою ЖРЕР №4 від 18.08.2009 року №2140 підтверджується, що ОСОБА_3 проживала разом з тіткою ОСОБА_5 у своїй власній квартирі, у якій остання була зареєстрована. Опікунські права заявниця юридично не оформила, хоча фактично вони виконувалися. ОСОБА_5 у зв'язку з тривалою душевною хворобою була недієздатною, і у зв'язку з тим, що недієздатність тітки визначається за час її життя, але вже після смерті просила суд встановити даний факт за наявними доказами у справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недієздатною з 1995 року до моменту смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судом не залучено ОСОБА_1 до участі у справі, чим порушуються її права, як спадкоємця та суд розглянув справу без участі органу опіки та піклування.

Перед початком розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 доповнили та змінили вимоги в апеляційній скарзі і просили скасувати рішення суду та заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду, оскільки має місце спір про право.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в порядку окремого провадження про визнання громадянина недієздатним, а суд першої інстанції розглянув позов ОСОБА_3 і суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах, яких розглянув суд першої інстанції, тобто як позовні вимоги.

До доданих до апеляційної скарги додатків вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у Подільському районному суді м. Києва розглядаються справи за позовом про визнання правочинів недійсними та повернення з незаконного володіння від недобросовісного набувача - ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, та земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_3.

Спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розглядається відносно майна, яке належало ОСОБА_5, що не заперечується сторонами у суді апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 292 ч.1 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішенням суду визнано недієздатною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 і судом не було залучено до участі у справі ОСОБА_1, так як дане рішення впливає на права та обов'язки апелянта, оскільки між ОСОБА_3 та нею виник спір щодо майна особи, яку визнали судом недієздатною та яка при житті укладала правочини на розпорядження свого майна і це майно знаходиться у користуванні та володінні апелянта на даний час.

У відповідності до ст. 240 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування.

В порушення зазначених вимог, суд розглянув справу без залучення органу опіки та піклування до участі у справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до ч.3 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.