Справа № 303/5996/15-ц
Рядок стат.звіту №-23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 жовтня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т.В. Сервіс Плюс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та при цьому користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", є споживачем послуг, які йому надані позивачем. На підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про визначення виконавців послуг" від 23 жовтня 2012 №261, від 29 січня 2013 №19, позивача з 01 грудня 2012 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Керуючись вказаними актами органу місцевого самоврядування ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс", після прийняття будинку АДРЕСА_1 на свій баланс почало надавати послуги відповідно з урахуванням структури періодичності та строків надання. Початком надання таких послуг стало здійснення всіх залежних від позивача дій, які були спрямовані на фактичне укладення означеного договору, у спосіб передбачений ст. 634 Цивільного Кодексу України, а саме: здійснення публікації договору на офіційному сайті надавача послуг; неодноразове надсилання на адресу відповідача пропозицій про укладення договору; відсутність претензій з боку відповідача щодо якості наданих послуг.
Оскільки сторони тривалий час виконують дії, спрямовані на фактичне надання та споживання вищевказаних послуг, тому є доведеними обставини, які свідчать про наявність між сторонами договірних відносин з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, позивач просить визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" та ОСОБА_2 укладеним з 01.12.2012 року та стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2012 року по серпень 2015 року в сумі 969,50 гривень. Крім того, ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс» просить суд стягнути з ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру в загальній сумі 2 436 гривень та витрати, пов'язані наданням правової допомоги у розмірі 487 грн. 20 коп.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши надані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За приписами частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи та вирішити спір у межах заявлених вимог та на підставі зібраних у справі доказів.
Так, в судовому засіданні належними доказами встановлено, що на підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про затвердження наслідків конкурсу з визначення виконавців послуг з управління будинками" від 23.10.2012 року №261 та "Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій" від 29.01.2013 року №19 ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" визначено виконавцем відповідних послуг (а.с. 11,12).
Будинок АДРЕСА_1, в якому проживає відповідач, віднесено до переліку будинків, стосовно яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта з управління (з балансу) Мукачівського міського комунального підприємства «ЖРЕП-5» в управління Товариству з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс» (а.с. 13-16).
Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, позивачем у відповідності до Наказу №390 від 30.07.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/ тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад було здійснено всі вичерпні і залежні від виконавця послуг заходи, які спрямовані на укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» зокрема: здійснено публікацію даного договору в друкованих виданнях (газета «Мукачівська ратуша», випуск №45 (138) від 22.11.2012 року та газета «Мукачево», випуск №48 (948) від 29.11.2012 року) та на офіційному сайті товариства www.itvservice.com.ua, розміщено інформацію на стенді будинку та неодноразово пропонувалося відповідачу по справі укласти письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.
В свою чергу відповідач продовжував отримувати вказані послуги, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, що свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та права та обов'язків між сторонами. А п. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.
Станом на 01 вересня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 969,50 гривень (а.с.19).
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV.
Відповідно до положень вищевказаного закону "житлово-комунальні послуги" - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 та п.п. 3 п. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
За змістом ч. 1 ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками даних відносин є: власник, споживач, виконавець, виробник.
В свою чергу, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (ч. 2 ст. 21 Закону №1875-IV).
Статтею 4 Закону № 1875-ІV передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу (п. 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України.
Частина перша ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України законодавець виходив з того, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
Отже, з передбаченим п. 1 частини третьої ст. 20 Закону № 1875-IV обов'язком споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовленим виконавцем на основі типового договору, кореспондується зустрічний обов'язок виконавця (п. 3 частини другої ст. 21 Закону № 1875-IV), підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" (далі - постанова № 529).
Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
До суду позивачем був наданий типовий договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", підготовлений ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс".
Дослідивши вищевказаний договір, суд приходить до висновку, що він відповідає типовому договору, а тому відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам законодавства.
У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в разі невизнання відповідачем (споживачем) права позивача (виконавця послуг) на укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012р., прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.
Враховуючи вищенаведене та те, що протягом періоду з 01 грудня 2012 року по вересень 2015 року актів-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило, суд вважає, що позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плоюс» про визнання договору укладеним з ОСОБА_2 на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення з останньої суми заборгованості підлягають до задоволення.
Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 2 436 гривень витрат зі сплати судового збору та 487,20 гривень витрат на правову допомогу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст. ст.10, 14, 57-60, 88, 169, 212-215, 223, 224-228, 294 ЦПК України ст.ст. 11, 206,208, 626,627,628,638 ЦК України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", суд, -
Визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою за адресою АДРЕСА_1 - укладеним з 01 грудня 2012 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В.Гутій