Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1786/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. А.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

23.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Зінов»євій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якого діє представник ОСОБА_3, до ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про визнання недійсними договорів оренди землі, актів визначення меж в натурі та приймання-передачі земельної ділянки в оренду, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова", інтереси якої представляє Ігнатенко Володимир Васильович, на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 9 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія ім.О.В.Гіталова" про визнання недійсними договорів оренди землі, актів визначення меж в натурі та актів приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

Зазначав, що згідно державних актів на право приватної власності на землю від 20 вересня 2001 року, та 10 грудня 2003 року являється власником земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 кожна площею 3,97 га, розташованих на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. При ознайомленні 13 травня 2014 року з договорами оренди земельних ділянок, які зареєстровані в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року за № 34 та № 09, актами визначення меж земельних ділянок в натурі та прийому передачі їх в оренду, його представник виявив невідповідність їх вимогам законодавства, оскільки спірні договори оренди землі та акти він не підписував. Тому позивач і просив визнати недійсними: договори оренди земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, укладені з відповідачем та зареєстровані в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року за №14 та №9; акти визначення меж земельних ділянок в натурі та приймання-передачі земельних ділянок; зобов'язати відповідача повернути йому земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 3,97 га кожна, розташовані на території Комишуватської сільської ради, після збору врожаю 2015 року.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 9 червня 2015 року позов задоволений частково. Визнано договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" у 2009 році, зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року за № 09 площею 3.97 га НОМЕР_2 недійсним та зобов'язано відповідача після збору врожаю 2015 року повернути позивачу зазначену земельну ділянку. В іншій частині відмовлено за необґрунтованістю вимог. Стягнуто з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2 782.80 грн. та з позивача в дохід держави 243.60 грн. судового збору.

Суд дійшов висновку про те, що оскільки підпис у договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_2 здійснено не орендодавцем, а іншою особою, спірний договір позивач особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, відповідних доручень не посвідчував, тому зазначений договір оренди земельної ділянки слід визнати недійсним та зобов»язати відповідача повернути земельну ділянку позивачу. У зв»язку з тим, що позивачем не доведено, що договір НОМЕР_1 він не підписував, суд відмовив за необґрунтованістю в цій частині вимог щодо визнання його недійсним та зобов»язання повернути земельну ділянку, а також у задоволенні вимог щодо визнання недійсними актів визначення меж земельних ділянок в натурі та приймання-передачі земельних ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2, оскільки вони є додатками до основного договору оренди.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду та задоволення всіх позовних вимог. Зазначає, зокрема, що всі договори оренди земельних ділянок та акти приймання-передачі їх в оренду він не підписував, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог щодо земельної ділянки НОМЕР_1 та актів визначення меж земельних ділянок в натурі і актів приймання-передачі земельних ділянок в оренду (НОМЕР_1,НОМЕР_2).

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволення позову з ухваленням нового рішення про відмову у позові. Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції належним чином не перевірив, чи пропущений позивачем строк позовної давності звернення до суду, який сплив 21 грудня 2013 року, та безпідставно послався на те, що позивач не підписував акт визначення меж земельної ділянки в натурі, який не був предметом дослідження судової експертизи.

Третя особа належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, просила розглядати справу без участі представника, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника, які підтримували доводи скарги позивача та заперечували проти доводів скарги відповідача, представника відповідача, який підтримував доводи поданої ним скарги та заперечував проти скарги позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст.627, ч.1 ст.638 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону, є підставою для визнання договору недійсним (ч.2 ст.15 Закону).

Судом встановлено і матеріалами підтверджується, що позивач на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 20 вересня 2001 року та серії НОМЕР_4 від 10 грудня 2003 року є власником земельних ділянок відповідно НОМЕР_1 та НОМЕР_2 кожна площею 3,97 га, які розташовані на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.12-19).

У 2009 році від імені позивача передані земельні ділянки за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в оренду відповідачу з укладенням договорів оренди земельних ділянок строком до 15 листопада 2019 року, зареєстрованих у Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року відповідно за №14 та №09 (а.с.12-19).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що договори оренди землі та акти визначення меж земельної ділянки в натурі та прийому передачі їх в оренду він не підписував.

За клопотанням позивача ухвалою суду була призначена та проведена Кіровоградським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз судово-почеркознавча експертиза (а.с.56, 70-76) та Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз додаткова комплексна судово-технічна експертиза документів та судова почеркознавча експертиза (а.с.121,136-144).

Згідно висновку експертів за результатами проведення додаткової комплексної судової технічної експертизи документів та судової почеркознавчої експертизи № 40/224/15-23 від 24 березня 2015 року (а.с.136-144):

1. Підписи від імені ОСОБА_2 у графах "Орендодавець" договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2 та ТОВ "АПК ім. О.В. Гіталова", які зареєстровані 20.12.2010 року за №14 і за № 09 та у графах "Земельну ділянку передав" актів приймання-передачі земельних ділянок (без дати), кадастрові номера НОМЕР_5 і НОМЕР_6, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів.

2. Встановити, ОСОБА_2, чи іншою особою виконано підписи від його імені у графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ТОВ "АПК ім. О.В. Гіталова", який зареєстрований 20.12.2010 року за № 14, не видалось можливим в зв"язку з різним буквено-штриховим складом підпису та зразків.

3. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Земельну ділянку передав" акту приймання - передачі земельної ділянки (без дати), кадастровий номер НОМЕР_5 , виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

4. Підпис від імені ОСОБА_2, в графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ТОВ "АПК ім. О.В. Гіталова", який зареєстрований 20.12.2010 року за № 09, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

5. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Земельну ділянку передав" акту приймання - передачі земельної ділянки (без дати), кадастровий номер НОМЕР_6, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Висновки експертизи підготовлені та оформлені відповідно до встановлених вимог, в тому числі і постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах», є достатньо обґрунтованими і переконливими.

Таким чином, позивач довів, що договір оренди земельної ділянки НОМЕР_2 він не підписував, а доказів на спростування відповідач не надав і матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підпис у договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_2 площею 3,97 га., зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року за № 09 здійснено не орендодавцем, а іншою особою, спірний договір позивач особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, відповідних доручень не посвідчував, що відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 ст. 203 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним.

В той же час будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов»язувались матеріально-правові вимоги щодо земельної ділянки НОМЕР_1 позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилався, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1.

Тому обгрунтованим є висновок суду і щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 площею 3,97 га., укладеного з відповідачем та зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 20 грудня 2010 року за №14, за недоведеністю.

Посилання позивача на результати проведених експертиз цих висновків суду не спростовує, оскільки висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1315 від 13 жовтня 2013 року зазначено, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки не представляється можливим (а.с.70-76), а у висновку експертів за результатами проведення додаткової комплексної судової технічної експертизи та судової почеркознавчої експертизи № 40/224/15-23 від 24 березня 2015 року зазначено, що встановити ОСОБА_2 чи іншою особою виконано підписи у графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки не видалось можливим в зв"язку з різним буквено-штриховим складом підпису та зразків (а.с.136-144).

До того ж підпис позивача у оригіналі зазначеного договору був предметом дослідження експертизи. Як порівняльний матеріал, експертом досліджено також вільні зразки почерку та підпису, а також експериментальні зразки почерку та підпису позивача.

Також правильно відмовлено судом за необґрунтованістю в частині вимог щодо визнання недійсними актів визначення меж земельних ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2 в натурі та приймання-передачі земельних ділянок, які є додатками до основного договору оренди, а тому в силу ст. 202 ЦК України не відносяться до самостійних правочинів.

Відповідно до ст.ст.256, 261 ЦК України обґрунтованим є висновок суду, що за відсутності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі відносно земельної ділянки НОМЕР_1 через відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності в цій частині відсутні.

Грунтується на законі і доказах також висновок суду відносно вимог щодо земельної ділянки НОМЕР_2, оскільки договір діє до 15 листопада 2019 року, у зв»язку з чим в цій частині вимог строк позовної давності позивачем не пропущено.

Тому доводи скарги відповідача з приводу пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст.202, 203, 207, 215, 218, 627, 638 ЦК України, ст.ст.2, 15 Закону України «Про оренду землі», постанов Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за НОМЕР_2 та зобов»язанням повернути її позивачу, відмовивши в решті позовних вимог.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарг, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Помилкове посилання суду на те, що позивач не підписував акт визначення меж земельної ділянки в натурі, який не був предметом дослідження судової експертизи, висновків суду не спростовує і на правильність рішення не впливає.

Надані сторонами докази, в тому числі і висновки експертиз, оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги відхилити, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 9 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: