Справа № 127/5460/14-ц Провадження № 22-ц/772/2501/2015Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 19Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Нікушина В.П.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Струм-Сервіс» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Стокс Трейдінг» про визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014р. ТОВ «Струм-Сервіс» звернулося в суд з позовом про визнання недійсним договору від 03 грудня 2013 року, згідно з яким ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» відступило ОСОБА_2 право вимоги від позивача сплати боргу в сумі 1340349 гривень за договором купівлі-продажу. За цим договором купівлі-продажу, укладеним 14 вересня 2012 року, ТОВ «Струм-Сервіс» купило у ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг»» нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

У позовній заяві зазначено, що на момент укладення договору про відступлення ОСОБА_2 права вимоги ТОВ «Струм-Сервіс» вже не мало ніякої заборгованості перед ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» за вказаним вище договором купівлі-продажу, тобто ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» відступило іншій особі право вимоги боргу за вже неіснуючим зобов'язанням. А тому, позивач ТОВ «Струм-Сервіс» просило визнати недійсним договір відступлення права вимоги між ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» та ОСОБА_2

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 03.12.2013 року, укладений між ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М., зареєстрований в реєстрі №3190.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просив його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з наявності рішення Господарського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року у справі №902/770/14, яким встановлено, що станом на 09.08.2013 року після часткової оплати і зарахування взаємних однорідних грошових вимог зобов'язання ТОВ «Струм-Сервіс» перед ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 від 14 вересня 2012 року по сплаті залишку заборгованості в сумі 1028349,20 гривень припинено повністю, заборгованого немає.

Дане рішення залишено в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч.5 ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

З наведеного вбачається, що рішення суду набрало законної сили.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що оспорюваний договір як правочин в момент його укладення не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

Частиною 5 ст.203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Інші доводи апеляційної скарги стосуються взаємних розрахунків між ТОВ «Струм-Сервіс» та ТОВ «Компанія «Стокс Трейдінг» і цим обставинам вже дана оцінка у рішенні Господарського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Нікушин В.П.