Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4075/14-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 031-011088/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту від 27.04.2012 року в розмірі 40647,33 грн., з яких 13320 грн. - заборгованість за кредитом, 18353,63 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 8973,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судові витрати в розмірі 406,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кошти в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54,00% річних з кінцевим терміном повернення 28 квітня 2015 року.

Позивачем було повністю виконано умови зазначеного кредитного договору, в той час як відповідач, в порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобов'язання не виконала належним чином, у зв'язку з чим станом на 06 лютого 2014 року виникла заборгованість в розмірі 40647,33 грн.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 32173,63 грн. з яких : 13320 грн. - заборгованість за кредитом, 18353,63 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором , а також судовий збір у розмірі 406,47 грн.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про можливість зменшення розміру нарахованої пені з 8973,70 грн. до 500 грн., оскільки згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду у випадку, якщо цей розмір значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В той час, як розмір нарахованої банком пені за порушенням відповідачем умов договору менший за розмір понесених збитків.

Представник апелянта - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву, в якій зазначив про підтримання апеляційної скарги в повному обсязі та просив розглянути справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась повторно, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що у справі містяться відповідні докази. Судові повістки відповідачу надсилались за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку : м.Житомир, площа Польова,1/1, кв.53, (а.с.2,33). Проте, повернулись до суду із відмітками працівників пошти - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.113,120). Крім того, судові розпорядники апеляційного суду Житомирської області 13 лютого 2015р. та 27 лютого 2015р. здійснили виїзд за місцем її реєстрації для вручення повістки, однак відповідач за цією адресою не проживає, про що складені відповідні акти (а.с.115,122). Заяву про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), відповідно до положень ст.77 ЦПК України, до суду не подавала.

Зважаючи на вимоги ст.ст.74, 76, 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення відповідача ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи належним, а її неявку до суду такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір № 006-Z/045375 про відкриття карткового рахунку НОМЕР_1 та видачу і використання платіжної картки № 006-Z/045375 миттєвого випуску Visa Electro Instant Issue (а.с.6-10).

27 квітня 2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір № 031-011088/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, за яким відповідач отримала кошти в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 54,00% річних на суму залишку заборгованості (а.с.11-17).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів і/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення строків платежів, передбачених пп. 3.2,2.1.1,4.3,4.4 (а.с.16).

Умови кредитного договору ОСОБА_2 належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 06.02.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 40647,33 грн., з яких 13320 грн. - заборгованість за кредитом, 18353,63 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 8973,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.38-39).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитом договором у розмірі 40647,33 грн. Разом з тим, вважав за необхідне, з урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити розмір нарахованої пені з 8973,70 грн. до 500 грн., оскільки її розмір значно перевищує розмір заподіяних відповідачем збитків банку.

Проте, такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 546, ч.1,3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судове рішення не містить у собі посилань на наявність інших обставин, крім перевищення розміру збитків, які мають істотне значення по справі та давали б правові підстави суду прийняти рішення щодо зменшення розміру пені.

У той же час, частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 03 вересня 2014р. у справі № 6-100цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК є обов'язковою для всіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо можливості зменшення пені через її не співмірність із збитками, завданими позивачеві порушенням відповідачем кредитного зобов'язання, оскільки сума заборгованості за кредитом та за відсотками за користування ним разом складає 31673,63 грн., що майже в три з половиною рази більше від вказаної суми пені, яка дорівнює 8973,70 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 8973,70 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 406,47 грн., що був сплачений позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 вересня 2014 року скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 031-011088/12-00938-вкл-к від 27.04.2012 року в розмірі 40647,33 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 13320,00 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 18353,63 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 8973,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 406,47 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :