Справа № 307/3737/14-ц
Провадження № 2/307/156/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі: Пальонна М.Є.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В своєму позові позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» (п/р 115 в від. № 6 ЦФ ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, ) страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 35400,14грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.11.2009 року в м. Києві на вул. Богатирській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля "Mitsubishi" д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мегsedes» д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 24.12.2009 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

30.05.2008 року між ТДВ «СК «Індіго» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-08888-08, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу " Mitsubishi " д.н. НОМЕР_3.

24.11.2009р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страховоговипадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи.

ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 11698/206/405 від 29.07.2013 року, Рахунку-фактури № 00015510/1 від 01.12.2009 року та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 35400,14 (тридцять п'ять тисяч чотириста, 14) гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3783 від 19.09.2013 року.

У відповідності зі ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На основі вищевикладеного, до заявника після здійснення виплати страхової суми постраждалій особі, перейшло право вимоги до особи винної у вчиненні ДТП.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно надісланого до суду клопотання, просить суд, розгляд справи здійснити без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить суд, у задоволенні позову відмовити у зв'язку із закінченням строків давності звернення до суду.

Заслухавши адвоката ОСОБА_1, який підтримав заяву ОСОБА_2 про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням строків позовної давності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2009 року в м. Києві на вул. Богатирській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля "Mitsubishi" д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мегsedes» д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 24.12.2009 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

30.05.2008 року між ТДВ «СК «Індіго» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-08888-08, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу " Mitsubishi " д.н. НОМЕР_3.

24.11.2009р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового

випадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи.

ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 11698/206/405 від 29.07.2013 року, Рахунку-фактури № 00015510/1 від 01.12.2009 року та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 35400,14 (тридцять п'ять тисяч чотириста, 14) гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3783 від 19.09.2013 року.

Позивач ТДВ «Страхова компанія «Індіго» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08 жовтня 2014 року.

Згідно ст. 257 ЦК України, - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На час звернення до суду позивачем пропущені строки позовної давності визначені у ст. 257 ЦК України, а також не надані суду докази на підтвердження поважності причин пропущення строків давності.

Відповідачем та його адвокатом заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.1 ст. 72 ЦПК України, - право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 35400,14 грн. та стягнення судових витрат, - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 72, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256-257, 267 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

В позові Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 35400,14 грн. та стягнення судових витрат, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко