25.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/82/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про визнання безпідставною відмови у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобовязання до вчинення дії,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2012 року був задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили . За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу буд.№44 по вул.. Червона в смт. Петриківка, Петриківського районі, Дніпропетровської області, для задоволення вимог за кредитним договором № DZB0GK від 24.07.2008 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником квартири є ОСОБА_1.

Для продажу квартири позивачу необхідний право встановлювальний документ. Таким документом є договір купівлі-продажу від 24.07.2008 року за реєстровим № 1141 посвідчений приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_2 Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ у нього відсутній. Без наявності цього документу позивач не може укласти договір купівлі-продажу, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу. Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії, аргументувавши це тим, що банк не є особою, від імені або в інтересах якої, вчинялися названі вище нотаріальні дії та він не є стороною відповідного правочину.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача видати дублікат правовстановлюючого документу, оскільки на сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення від 18.05.2012 року, відповідно до якого банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то у банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Це право випливає із резолютивної частини рішення суду від 18.05.2012 року.

Також, між ст.53 Закону України «Про нотаріат» і ст.38 Закону України «Про іпотеку» існує колізія. Так, ст.53 Закону «Про нотаріат»передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Водночас ст.38 Закону «Про іпотеку» передбачено право іпотеко держателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат право встановлювального документу тощо). Зазначена колізія має вирішуватися з урахуванням положень п.2 розділу У1 «Прикінцеві положення» Закону «Про іпотеку», а саме законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Закон від 5 червня 2003 року «Про іпотеку» набрав чинності з 01 січня 2004 року, натомість Закон від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» набрав чинність з 01 січня 1994 року. Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, позивач вважає, щост..53 Закону «Про нотаріат» не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотеко держатель. Тому позивач, згідно останніх уточнень, просить постановити рішення яким визнати незаконною відмову Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 24.04.2014р. у вчиненні нотаріальної дії; зобов'язати Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу будинку №35 по вул.. Стаханівська в смт. Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області від 24.07.2008 року за р.№1141, що посвідчений 24.07.2008 року приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_3, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області не з»явився, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність їх представника.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 07 листопада 2012 року.

За цим судовим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» надано право продажу житлового будинку, загальною площею 56,70 кв.м., житловою 37,90 кв.м. та земельну ділянку, розташовану за адресою:Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, Стаханівська,35 для задоволення вимог за кредитним договором № DZB0GK від 24.07.2008 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником будинку є ОСОБА_1.

Для продажу будинку ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу від 24.07.2008 р. за реєстровим №1141, що посвідчений приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_2.

Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у Банку. Без наявності вказаного правовстановлюючого документу ПАТ КБ «ПриватБанк» не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області з заявою про видачу дублікату вищезазначеного договору купівлі-продажу. Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області відмовлено у видачі договору купівлі-продажу, мотивуючи те тим, що дублікат можливо видати лише стороні за договором, у разі особистої явки до нотаріальної контори.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджується із відмовою Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області у видачі дублікату правовстановлюючого документу.

На сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення від 18 травня 2012 року, згідно якого банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то логічно що в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Ці права випливають із резолютивної частини рішення, де вказано, що у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - звернути стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки) за іпотечним договором № DZB0GK від 24.07.2008 року, а саме: житловий будинок, загальною площею 56,70 кв.м., житловою 37,90 кв.м. та земельну ділянку, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул.. Стаханівська, 35, які належать ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований за реєстровим №1141, шляхом продажу спеціалізованою організацією на прилюдних торгах вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного Реєстру прав власності, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стаття 53 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видасться лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки за логікою речей дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу тощо).

Зазначена колізія у законодавстві має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку": "Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону". Закон України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. №898-1V набрав чинності 01.01.2004 р. Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993 р. набрав чинності 01.01.1994 р.

Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, стаття 53 Закону України "Про нотаріат" не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель.

Статтею 50 Закону України "Про нотаріат " передбачено, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта мас особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти

Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання дії незаконними(ст. 16 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України з приватного нотаріуса необхідно стягнути на користь Банку сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 487грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 49. 50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 223, 224, 225, 226, 257, 367 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про визнання безпідставною відмови у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобовязання до вчинення дії задовольнити.

Визнати незаконною відмову Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 24.04.2014 року №122/01-21 у вчиненні нотаріальної дії.

Зобовязати Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області видати Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» дублікат договору купівлі-продажу будинку №35 по вул.. Стаханівській в смт. Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області від 24.07.2008 року за реєстровим №1141, що посвідчений 24.07.2008 року приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_2

Стягнути з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко