У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 1 жовтня 2012 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 14 501 грн 36 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони обумовили, що погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає їм грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Однак відповідач не виконав свої зобов'язання за вказаним договором і станом на 8 лютого 2014 року за ним рахувалася заборгованість у загальному розмірі 15 082 грн 47 коп., яка складалася з: 9 661 грн 47 коп. - заборгованості за кредитом, 1 грн 26 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 225 грн 34 коп. - штрафу за пп. 2.2 генеральної угоди, а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 694 грн 40 коп. - штрафу (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_6 9 661 грн 47 коп. заборгованості за кредитним договором, 1 грн 26 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 225 грн 34 коп. штрафу за п.п. 2.2 генеральної угоди, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 694 грн 40 коп. штрафу (процентна складова). Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафних санкцій та скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року ухвалено в порядку глави 8 ЦПК України (заочний розгляд) (а. с. 50-51).

11 липня 2014 року ОСОБА_6 була подана заява про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року (а. с. 55-56).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2014 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року залишено без задоволення (а. с. 66).

У вересні 2014 року ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року (а. с. 68-69).

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, апеляційний суд вважав доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 в частині його неналежного повідомлення судом першої інстанції про час і місце розгляду справи не обґрунтованими.

Разом з цим з такими висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2014 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. 3 квітня 2014 року на адресу ОСОБА_6: АДРЕСА_1, було направлено судову повістку-повідомлення (а. с. 40), про призначення справи до розгляду на 9 квітня 2014 року о 14 год. 00 хв. та виклик його у судове засідання. Відповідно до довідки (а. с. 40) вказана судова повістка-повідомлення не була отримана ОСОБА_6 та повернута до суду «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи це, погодитися з висновком місцевого суду про ухвалення у даній справі заочного рішення не можна, оскільки судом не були враховані вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На ці порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, не звернув увагу апеляційний суд під час перегляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6

Також у заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі ОСОБА_6 було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності за заявленими до нього ПАТ КБ «Приватбанк» вимогами.

Апеляційний суд належним чином не перевірив цих доводів відповідача та передчасно погодився з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних вище сум. При цьому суд апеляційної інстанції за наявності заяви ОСОБА_6 про застосування строку позовної давності не правильно визначився з початком перебігу строку позовної давності та не врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 6 листопада 2013 року, у справі № 6-116цс13, яка прийнята за результатом розгляду справи у подібних правовідносинах.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, а тому оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана

Г.В. Юровська