Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/2083/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

24.09.2015 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Карпенка О.Л., Гайсюка О.В.,

при секретарі Животовській С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді апеляційну скаргу Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 липня 2015 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, -

Встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність Кіровського відділу державної виконавчої служби. Вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2009 року по справі № 2-1344/09 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - банк) до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 237 846,66 грн. позов задоволено.

Постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19.07.2010 року відкрито виконавче провадження № 20553598 з виконання виконавчого листа № 2-1344, виданого 24.07.2009 року. Постановою Ленінського ВДВС від 27.06.2014 року виконавче провадження закінчено та виконавчий документ направлено до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, постановою якого від 16.07.2014 року відкрито виконавче провадження №43997302 за вищезазначеним виконавчим листом.

У період з 15.03.2010 року по 02.08.2010 року ним на виконання вказаного рішення суду перераховано до банку грошові кошти на загальну суму 83 367,29 грн. згідно наданих ним копій квитанцій:

- 15.03.2010 року № 014/472-12 на суму 23 934,00 грн. (3 000,00 дол. США);

- 15.03.2010 року № 014/472-2 на суму 23 934,00 грн. (3 000,00 дол. США);

- 30.04.2010 року № 014/472-14 на суму 3 962,00 грн. (500 дол. США);

- 17.05.2010 року № 014/472-4 на суму 3 962,00 грн. (500 дол. США);

- 27.05.2010 року № 014/436-3 на суму 792,54 грн. (100 дол. США);

- 28.05.2010 року № 014/247-3 на суму 6 978,05 грн. (880,50 дол. США);

- 31.05.2010 року № 014/472-2 на суму 7 925,10 грн. (1000 дол. США);

- 07.06.2010 року № 014/472-2 на суму 3 982,99 грн. (502,82 дол. США);

- 22.07.2010 року № 014/247-2 на суму 1 579,46 грн. (200 дол. США);

- 26.07.2010 року № 014/475-2 на суму 2 368,8 грн. (300 дол. США);

- 29.07.2010 року № 014/524-2 на суму 1 578,64 грн. (200 дол. США);

- 02.08.2010 року № 014/475-3 на суму 2 367,81 грн. (300 дол. США).

Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ на виконання зазначеного рішення суду на рахунок банку перераховані грошові кошти на загальну суму 169520,74 грн., що підтверджується постановою вказаного відділу від 27.06.2014 року про закриття виконавчого провадження. Тобто, на даний час рішення суду виконане в повному обсязі, а саме сплачено грошові кошти у загальній сумі 252 888,03 грн.

З врахуванням вказаного просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця вказаного відділу щодо незакінчення виконавчого провадження № 43997302 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2009 року за виконавчим листом від 24.07.2009 року № 2-1344 про стягнення з нього коштів на користь банку та зобов'язати Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ закінчити виконавче провадження у зв'язку з виконанням рішення суду в повному обсязі.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду від 24 лютого 2015 року вказана вище ухвала суду першої інстанції скасована і постановлена нова ухвала, якою відмовлено в задоволенні скарги з інших підстав.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року вказані ухвали суду першої інстанції та апеляційного суду були скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції вказав, що відхиляючи доводи скаржника про повне погашення боргу за судовим рішенням з огляду на зарахування деяких платежів на поточну заборгованість, суди не врахували, що із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, установлену ст. 625 ЦК України. Таким чином, суми, отримані банком як від виконавчої служби, так і сплачені ОСОБА_2, могли зараховуватися лише в рахунок сплати заборгованості за виконавчим листом.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 липня 2015 року скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Кіровського відділу державної виконавчої служби була задоволена. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо не закінчення виконавчого провадження №43997302 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.06.2009 року за виконавчим листом від 24.07.2009 року №2-1344 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у зв'язку з виконанням рішення суду у повному обсязі. Зобов'язано Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції закінчити виконавче провадження №43997302 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.06.2009 року, за виконавчим листом від 24.07.2009 року №2-1344 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзем Банк Аваль» у зв'язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 липня 2015 року і відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 При цьому посилається на те, що ОСОБА_2 не в повному обсязі виконав рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2009 року за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення боргу в сумі 237 846,66 грн., оскільки не всі платіжні доручення могли бути зараховані в рахунок погашення заборгованості, так як в призначенні платежу не вказано номер виконавчого документа та номер кредитного договору.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що у справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2009 року стягнуто з останнього на користь банку заборгованість в сумі 237 846,66 грн. по кредитному договору № 014-04-1/63 від 06.02.2007 року та за заявою стягувача виданий виконавчий лист № 2-1344 24.07.2009 року, який пред'явлено до виконання (а.с. 1,2,6).

Постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19.07.2010 року відкрито виконавче провадження № 20553598 з виконання виконавчого листа, а постановою Ленінського ВДВС від 27.06.2014 року виконавче провадження закінчено у зв'язку з не проживанням боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, який направлено за підвідомчістю до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ із зазначенням у ньому про стягнення з боржника за судовим рішенням коштів у сумі 169 520,74 грн. та залишку боргу в сумі 68 325,92 грн. (а.с.7,8).

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 16.07.2014 року відкрито виконавче провадження № 43997302 за вищезазначеним виконавчим листом (а.с.6).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції врахував правову позицію колегії вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в ухвалі від 03 червня 2015 року, про те, що в результаті ухвалення судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, установлену ст. 625 ЦК України. На підставі чого, суд дійшов висновку, що суми, отримані банком як від виконавчої служби, так і сплачені ОСОБА_2, могли зараховуватися лише в рахунок сплати заборгованості за виконавчим листом.

Із наявних в матеріалах справи (а.с.32-39) меморіальних ордерів та платіжних доручень вбачається, що після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредитної заборгованості скаржником та ВДВС на користь банку перераховано 249470 грн. 34 коп., у той час як за судовим рішенням до стягнення підлягало 237847 грн. 66 коп.

В письмовому поясненні представник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовує наявність боргу ОСОБА_2 перед банком за виконавчим листом №2-1344 від 24.07.2009 р. в розмірі 8829 грн. 63 коп. тим, що 15.03.2010 року було здійснено лише одне погашення позики за платіжною квитанцією на суму 3 000 доларів США еквівалентом 23 934 грн. на рахунок НОМЕР_2. За іншою квитанцією від 15.03.2010 року на рахунок НОМЕР_1 оплата позики ОСОБА_2 не здійснювалася. (а.с. 206)

Проте, факт зарахування на банківський рахунок вказаної суми не спростовано з урахуванням наявної в матеріалах справи копії квитанції від 15.03.2010 року про сплату на рахунок НОМЕР_1 3000 доларів США еквівалентом 23 934 грн. (а.с.9).

З огляду на вказане, твердження представника ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про наявність боргу ОСОБА_2 перед банком за виконавчим листом №2-1344 від 24.07.2009 р. в розмірі 8829 грн. 63 коп. є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: