Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/744/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2015смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вадовської А.В.,

за участю секретаря Кравець Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» (далі ТОВ «Струмок») до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та визнання права власності на посіви озимої пшениці, що є врожаєм,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Струмок» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та визнання права власності на посіви озимої пшениці, що є врожаєм.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Струмок» здійснює господарську діяльність з товарного сільськогосподарського виробництва на території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

В оренді Товариства на підставі чинних договорів оренди знаходяться земельні ділянки, в тому числі:

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV- МК № 040975, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №26;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IY-MK № 040978, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №23;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021052, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №5;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021254, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №6;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040981, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №21;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_8 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040980, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №22;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II -М № 044495, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №20;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040977, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №24;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 548004, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №25.

Зазначені земельні ділянки загальною площею 44,08 га є суміжними та обробляються позивачем єдиним масивом.

У липні 2014 р. відповідач ОСОБА_2 із залученням сільськогосподарської техніки самовільно обробив вказані земельні ділянки та засіяв їх озимою пшеницею.

ТОВ «Струмок» з заявою про вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч.1 ст.356 КК України, звернулося до Доманівського РВ УМВС. За даним фактом відкрите кримінальне провадження №0000639.

На прохання Товариства про звільнення відповідачем самовільно зайнятих ділянок, що перебувають в оренді позивача, ОСОБА_2 не відреагував, використання земельних ділянок не припинив, намагався зібрати урожай з них.

За захистом своїх порушених прав як землекористувача позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив: витребувати зазначені земельні ділянки з незаконного володіння відповідача, зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельними ділянками, визнати за Товариством право власності на посіви озимої пшениці, що є врожаєм, на вказаних земельних ділянках.

У ході судового розгляду позивач позовні вимоги уточнив: просив зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, припинення блокування власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт та збиранні врожаю; визнати за позивачем право власності на 106,86 т озимої пшениці, зібраної з зазначених земельних ділянок.

У частині зобовязання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3, позивач від позову відмовився.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Суду пояснив, що позивач на підставі чинних до теперішнього часу договорів оренди користується девятьма спірними земельними ділянками. Свій обовязок, як орендар, виконує належним чином. У серпні 2014 р. відповідач ОСОБА_2, не маючи жодної правової підстави, самовільно обробив вказані земельні ділянки, засіяв їх озимою пшеницею та влітку 2015 р. намагався зібрати урожай з них. Зважаючи на те, що право землекористувача, що користується землею у відповідності до чинного законодавства, є непорушним та підлягає захисту, а особа, яка його порушила несе відповідальність встановлену законом, відповідач не може претендувати на будь-яке відшкодування понесених при обробітку та посіві затрат. З цих підстав просив про повне задоволення заявлених вимог. Зазначив, що урожай зібраний позивачем, після його зібрання відповідач перешкод не чинить.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. У судових дебатах просив про відшкодування позивачем понесених ним затрат у звязку з обробітком землі. Суду пояснив, що у 2014 р. до нього звернулися мешканці с.Козубівка: ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з проханням обробітку належних їм земельних ділянок. Люди пояснювали, що їхні земельні ділянки використовує ОСОБА_11 (керівник ТОВ «Струмок»), проте будь-які договори з ним не укладалися, землю йому вони не передавали. За домовленістю з людьми він за власний рахунок обробив їхні земельні ділянки та засіяв пшеницею, люди з ним повинні були розрахуватися після збирання врожаю. Земельну ділянку, належну ОСОБА_3, не обробляв. Зібрати врожай йому завадило ТОВ «Струмок». На його думку, позивач неправомірно використовує земельні ділянки, так як договірних відносин з людьми у позивача немає. Примірників договорів люди, які зверталися до нього, не мають. Стверджував, що не обробляв земельну ділянку, належну ОСОБА_3, оскільки перед обробітком визначав межі земельних ділянок: запрошував з м. Миколаєва відповідних фахівців.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням відповідача ОСОБА_2 свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є власником двох земельних ділянок на території Козубівської сільської ради. Земельними ділянками користується ТОВ «Струмок». Він отримує орендну плату у вказаному господарстві. Так як його не влаштовує те, як використовує земельну ділянку позивач: добрива не вносить, правил сівозміни не дотримується, розмір орендної плати є малим, у звязку з чим він змушений купувати зерно для власного господарства, він вирішив віддати свою земельну ділянку іншому фермерові. У звязку з чим звернувся до ОСОБА_2 та передав землю йому. Чинного договору оренди з ТОВ «Струмок» не існує, так як він укладав його на 5 років, а позивач дописав цифру 1, чим збільшив строк дії. Примірника договору у нього немає і ніколи не було. До суду з приводу розірвання договору оренди він не звертався.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Струмок» на підставі договорів оренди, копії яких є в матеріалах справи, користується земельними ділянками:

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV- МК № 040975, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №26;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IY-MK № 040978, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №23;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021052, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №5;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021254, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №6;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040981, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №21;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_8 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040980, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №22;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II -М № 044495, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №20;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040977, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №24;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 548004, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №25.

Згідно інформації Відділу Держземагенства у Доманівському районі за №19-28-0.4-3898/2-15 від 20.10.2015 р. договори оренди між ТОВ «Струмок» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є чинними на сьогоднішній день.

07.10.2014 р. до ЄРДР за №210000639 зареєстроване повідомлення ТОВ «Струмок» про самовільне захоплення фермером ОСОБА_2 та обробіток земельних ділянок, що орендує позивач, зазначене підтверджене повідомленням Доманівського РВ УМВС за №44/3088 від 08.05.2015 р.

Факт обробітку та посіву земельних ділянок, за виключенням земельної ділянки, належної ОСОБА_3, підтвердив відповідач ОСОБА_2, що в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Заперечуючи факт обробітку земельної ділянки, належної ОСОБА_3 відповідач посилався на те, що з нею у нього домовленості не було, її земельну ділянку він не обробляв.

Представник позивача ОСОБА_1 на підтвердження фактичного обробітку земельної ділянки ОСОБА_3 ОСОБА_2 зазначав, що дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_10, що вбачається з викопійовки. Обробіток земельної ділянки ОСОБА_10 визнає відповідач. Так як ОСОБА_2 не визначав межі земельних ділянок на місцевості, земельну ділянку ОСОБА_3 він обробив помилково вийшовши за межі земельних ділянок, обробіток яких був зроблений на прохання власників.

Відповідач ОСОБА_2 такі доводи представника позивача доказами не спростував. На підтвердження визначення ним меж належних доказів не надав.

Зважаючи на розташування земельної ділянки ОСОБА_3 відносно оброблених відповідачем, що підтверджене планом-схемою, суд погоджується з доводами представника позивача про обробіток зазначеної земельної ділянки відповідачем внаслідок виходу за межі.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мають місце відносини, пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 8 ст. 93 ЗК України).

Таким спеціальним законом, що регулює орендні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є Закон України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, передбачених спеціальним законом, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ст.125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Виходячи з зазначених норм, у відповідача ОСОБА_2 на момент обробітку, засіву, збирання врожаю та час розгляду справи у суді, на відміну від позивача, відсутні законні підстави користування спірними земельними ділянками.

Тобто його дії щодо використання земельних ділянок є їх самовільним зайняттям.

Статтею 25 Закону визначені права та обовязки орендаря, зокрема: право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Пунктом «б» ч.1 ст.95 ЗК України визначене право власності землекористувача, якщо інше не передбачено законом або договором, на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Пунктом «а» ч.3 ст.152 ЗК України передбачений захист прав юридичних осіб на земельні ділянки шляхом визнання прав.

У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, останні підлягають поверненню власникам або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування, що передбачене ст.212 ЗК України.

З наданих суду копій накладних, вбачається, що з земельних ділянок було зібрано загалом 101,86 т. зерна пшениці.

Право власності на вказаний урожай у силу вищезазначених законодавчих норм підлягає визнанню за позивачем без відшкодування понесених відповідачем витрат.

Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, припинення блокування власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт та збиранні врожаю задоволенню не підлягають з наступних підстав.

На підтвердження блокування відповідачем власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт позивачем доказів не надано, а тому ця вимога не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, суд виходить з наступного.

Зважаючи на положення ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.152 ЗК України землекористувач має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права, у тому числі і вимогою усунення будь-якого порушення його прав на землю.

Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_2 обробив та засіяв спірні земельні ділянки, урожай з них зібраний ТОВ «Струмок», на даний час відповідач перешкод у користуванні не чинить, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельних ділянок відсутні. У задоволенні цих вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При предявленні позову позивач сплатив судовий збір за 18 позовних вимог у максимально визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі 3654 грн. та 121,80 грн. за заявою про забезпечення позову.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають в рахунок відшкодування судових витрат 3483,18 грн., в тому числі: 3361,38 грн. за задоволеними вимогами (3300 грн. х 101,86 т х 1% = 3361,38) та 121,80 грн. за забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Струмок» право власності на 101,86 т озимої пшениці, зібраної з земельних ділянок, розташованих на території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та переданих у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Струмок» на підставі договорів оренди:

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV- МК № 040975;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IY-MK № 040978;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021052;

- площею 2,755 га, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021254;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040981;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_8 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040980;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II -М № 044495;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040977;

- площею 5,51 га, яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 548004.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» 3483 (три тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 18 коп. понесених судових витрат.

Скасувати ухвалу суду про забезпечення позову від 16.07.2015 р.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26 жовтня 2015 р.

Суддя : ОСОБА_12