Справа № 127/2-4812/11
Провадження № 2-зз/127/30/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та скасування ухвали суду про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову та скасування ухвали суду про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що в провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала в провадженні цивільна справа № 2-4812/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У справі постановлено рішення, яким позов задоволено. В процесі розгляду справи в якості забезпечення позову було винесено ухвалу про заборону відчуження транспортного засобу марки Renault Kangoo, 1,2і, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, що належав ОСОБА_2 15.02.2014 року відбулись електронні торги даного майна, наслідком яких майно придбано ОСОБА_1

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про скасування ухвали суду про забезпечення позову.

В судове засідання заявник та сторони по справі представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_2 не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 154 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність заявника та сторін по справі.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала цивільна справа № 2-4812/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.02.2012 року по вище вказаній цивільній справі позов було задоволено і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № VIV3AE00000478 від 21.11.2007 року в розмірі 14 178 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят вісім) доларів США 99 центів, що в еквіваленті станом на 23.06.2011 р. за курсом НБУ становить 113 006 (сто тринадцять тисяч шість) гривень 55 копійок та 5 900 (пять тисяч девятсот) гривень 35 копійок штраф, що в еквіваленті станом на 23.06.2011 р. за курсом НБУ становить 740 (сімсот сорок) доларів США 32 центи, а також судові витрати.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач звертався до суду із заявою про забезпечення позову. Однак, ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.11.2009 року було відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Посилання заявника на лист № 3661 від 25.02.2009 року надісланий до УДАІ УМВС України у Вінницькій області по даній справі є безпідставним. Оскільки позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 була одержана Ленінським районним судом м. Вінниці 31.10.2011 року і провадження у справі № 2-4812/11 було відкрито судом лише 07.11.2011 року, а тому направлення будь-якої кореспонденції по даній справі в лютому місяці 2009 року є неможливим.

Окрім того, судом звернуто увагу на те, що ст. 154 ЦПК України чітко визначено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої вжито цих заходів.

Тобто, заявник не є тією особою, яка має право звернутись до суду, в порядку визначеному ст. 154 ЦПК України, із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що його вимога про скасування ухвали суду першої інстанції відноситься до повноважень виключно апеляційної інстанції.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Однак, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, кожна особа має право виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України, згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

Враховуючи вище наведене, керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та скасування ухвали суду про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: