Справа № 346/2326/15-ц
Провадження № 2/346/997/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 18.05.2015 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні він та його представник, пояснили, що відповідачі по справі - це його колишня дружина та діти. Шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19. 03. 2009 р.

Він перебував на квартирному обліку у військовій частині, де проходив військову службу і для його сім`ї була надана квартира АДРЕСА_1 .

Поселився він та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у квартиру в 1990 році. Син ОСОБА_6 проживає в квартирі з часу народження. Квартира складається з двох кімнат, житловою площею 30,3 кв.м.

17 липня 2007 року Бюро по приватизації державного житлового фонду видало свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передається у спільну часткову власність йому та членам його сім`ї ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в рівних частках.

Він зареєстрував за собою право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 у Реєстраційній службі Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області.

А, 26 грудня 2006 року він захворів на гострий геморагічний інсульт з лівобічним геміпарезом. 20 січня 2007 року його виписали з лікарні з частковим покращенням, однак, 20 лютого 2007 року він знову поступає на стаціонарне лікування з приводу гіпертонічного церебрального кризу і виписується з лікарні 16 березня 2007 року та продовжує лікуватися амбулаторно. З 05 жовтня по 11 жовтня 2007 року він знову стаціонарно лікувався.

Таким чином, майже цілий 2007 рік він лікувався, внаслідок перенесеного інсульту потребує стороннього догляду. Відповідачка ОСОБА_3 йому допомоги по догляду не надавала, його станом здоров`я не цікавилася і він змушений проживати в своєї матері в м. Вижниці, Чернівецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла і він доглядав за її будинком та майном.

Крім того, він кожний рік стаціонарно лікується, а в 2011 році переніс повторний інсульт.

Комунальні послуги на протязі всіх років оплачувалися в розмірі 50%, так як йому надана пільга як військовому ветерану, хоча у квартирі він не проживав з поважних причин.

З 12 по 21 березня 2015 року він в черговий раз знаходився на стаціонарному лікуванні.

Після лікування він прибув додому, але зайти у квартиру не зміг, так як відповідачі поміняли замки у вхідних дверях. На його пропозицію дати йому ключ відповідачі не реагують, а в квітні 2015 року відповідачі звертаються із позовом в Коломийський міськрайонний суд про визнання його таким, що втратив право користування житлом.

На даний час позивачі свій позов залишили без розгляду, а також залишено без розгляду його зустрічний позов про вселення. Однак відповідачі в квартиру його не впускають, ключ від квартири дати йому відмовляються, чим порушують його право власності.

Просить суд ухвалити рішення, яким вселити його у квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів передати йому ключ від квартири і не чинити перешкод в користуванні квартирою, стягнути із відповідачів на його користь судові витрати згідно представлених квитанцій в рівних частках.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені через засоби масової інформації про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили, подали письмове заперечення на позов без жодних доказів, тому справу ухвалено слухати в заочному порядку.

З`ясувавши обставини в справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині, де проходив військову службу і для його сім`ї була надана квартира АДРЕСА_1 .

Поселився він та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у квартиру в 1990 році. Син ОСОБА_6 проживає в квартирі з часу народження. Квартира складається з двох кімнат, житловою площею 30,3 кв.м., зареєстрований в даній квартирі, що стверджується довідкою №206 від 15.05.2015 р. КП «Житлоінфоцентру»/а.с.7/.

17 липня 2007 року Бюро по приватизації державного житлового фонду видало свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передана у спільну часткову власність позивачу та членам його сім`ї ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках.

Позивач зареєстрував за собою право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 у Реєстраційній службі Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області.

Однак, 26 грудня 2006 року позивач захворів на гострий геморагічний інсульт з лівобічним геміпарезом та продовжував хворіти по березень 2015 року, що стверджується виписками з історій захворювань/а.с.8-16/, а в квітні 2015 року відповідачі звертаються із позовом в Коломийський міськрайонний суд про визнання його таким, що втратив право користування житлом.

На даний час позивачі свій позов залишили без розгляду, а також залишено без розгляду зустрічний позов позивача про вселення. Однак, відповідачі в квартиру його не впускають, ключ від квартири дати йому відмовляються, чим порушують його право власності.

Відповідно до ст.,ст. 319, 321 ЦК України право власності є непорушним і власник користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ст.358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а так як відповідачі позивача не впускають у квартиру, де йому належить на праві власності 1/4 частка квартири, то суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Ст.346 ЦК України передбачає підстави припинення права власності, жодної із підстав для припинення права власності позивача не встановлено, а тому відповідачі не вправі чинити йому перешкоди в користуванні житлом.

Ту обставину, що відповідачі поміняли замки і не впускають позивача у квартиру підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , а те що позивач співвласник квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло /а.с.5/ та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6/, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

На підставі ст.,ст. 319, 321, 331, 346, 358 ЦК України та керуючись ст.,ст. 79, 84, 88, 209, 214-216, 218, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передати ОСОБА_1 ключ від квартири АДРЕСА_1 і не чинити перешкод в користуванні даною квартирою.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , 243,60 грн. судового збору, 800,00 грн. витрат на правову допомогу і 305,00 грн. витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/2326/15-ц.

Суддя Хільчук І. І.