У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути на свою користь з відповідачів заборгованість за попереднім договором від 19 грудня 2013 року у розмірі 431 050 грн.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 19 грудня 2013 року між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левцун А.О., за умовами якого сторони зобов'язалися до 15 лютого 2014 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири у будинку АДРЕСА_1. Вказувала, що вона належним чином виконала свої зобов'язання за попереднім договором та сплатила завдаток 103 909 грн та 44 тис. грн., а всього 163 856 грн 50 коп. Незважаючи на це, основний договір між сторонами так і не було укладено. Вказувала, що вона зверталась до відповідачів з письмовою пропозицією щодо виконання умов попереднього договору та проханням повернути завдаток. Проте, відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань за вищевказаним договором.

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 4 вересня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість за попереднім договором у розмірі 431 050 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість з попереднім договором у розмірі 215 525 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку про те, що кошти, передані позивачем відповідачам з метою в подальшому укласти договір купівлі - продажу квартири у будинку АДРЕСА_1, є авансом, а не завдатком, і його повернення не має наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.

Оскільки договір купівлі - продажу вищевказаної квартири між сторонами укладений не був, то передані позивачем кошти збережені відповідачами без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню позивачу.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько