АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/389/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Дьяченко Д. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Дмитренка М. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа служба у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про створення умов для спілкування з дитиною, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа служба у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з серпня 2006 року по 7 липня 2009 року. В шлюбі в сторін народився син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладення шлюбу і народження сина, сторони проживали у власній квартирі за адресою АДРЕСА_1. За час спільного проживання, відповідач взагалі самоусунувся від вирішення проблем сімї, не дбав про її матеріальне становище. Не створював належних умов проживання ні позивачу, ні сину. В період вагітності, відповідач не надавав позивачу необхідних коштів для проведення чергових обстежень у медичних закладах м. Черкаси. Позивач зрозумівши, що не зможе самостійно забезпечити належний медичний супровід пологів, змушена була покладатись на допомогу своїх батьків і народжувати сина в Тальнівській ЦРЛ. Постійні фінансові проблеми та відсутність психологічної підтримки зі сторони батька дитини негативно вплинуло на взаємовідносини сторін і вони вирішили шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивач протягом одного року проживала в м. Черкаси у спільній квартирі. Влітку 2010 року позивач з дитиною переїхала до своїх батьків в м. Тальне. З часу проживання в м. Тальне відповідач не піклується про сина, не надає ні матеріальної, ні моральної допомоги, не цікавиться його розвитком та станом здоровя, ніяким чином не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Зволікаючи з наданням дозволу для виїзду за кордон, перешкоджає позивачу з дитиною виїжджати на оздоровлення. На підставі наведеного позивач просила позбавити ОСОБА_7 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? усіх видів його заробітку, але не менше 30% від суми прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

В жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про створення умов для спілкування з дитиною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він в період з серпня 2006 року до 7 липня 2009 року перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем за первісним позовом, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8 Після одруження сторони проживали у власній квартирі за адресою АДРЕСА_2. Після розірвання шлюбу позивач погодився допомагати відповідачу та сину. Влітку 2010 року відповідач із сином ОСОБА_9 переїхали до її батьків у м. Тальне, після чого розпочалися перешкоди в спілкуванні з сином, але сторони зустрічались в м. Черкаси де для сина позивач надавав грошові кошти, а тому позивач просив зобов'язати відповідача створити позивачу умови для спілкування з сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в першу та третю неділю кожного місяця з 12 години до 16.30 години та проживання протягом одного тижня в період літніх шкільних канікул з позивачем за адресою АДРЕСА_3.

Ухвалою Тальнівського районного суду від 4 листопада 2014 року первісний позов та зустрічний об'єднано в одне провадження.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі ? усіх видів його заробітку, але не менше 30% від суми прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно, починаючи з 12.08.2014 року до досягнення сином повноліття.

Попереджено ОСОБА_7 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини поклавши на орган опіки та піклування Тальнівської районної державної адміністрації контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення годин спілкування з дитиною задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_6 створити умови ОСОБА_7 для спілкування з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в першу та третю неділю кожного місяця з 12 години до 16.30 годин та проживання протягом одного тижня в період літніх шкільних канікул з ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись частково з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови за первісним позовом вимог про позбавлення батьківських прав і в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалити нове рішення яким задовольнити вимогу за первісним позовом про позбавлення батьківських прав і відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи частково первісні позовні вимоги суд першої інстанції правомірно виходив з того, що підстави для позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, а задовольняючи зустрічні позовні вимоги послався на те, що позивач за зустрічним позовом, як батько, має право на спілкування з дитиною.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували у шлюбі, який був розірваний в липні 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. В шлюбі в сторін 25 липня 2007 року народився син ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження, який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю ОСОБА_6

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З зазначеної норми закону слідує, що для позбавлення батьківських прав з зазначених підстав, слід довести саме ухилення, тобто винна поведінка, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

ОСОБА_7 добре характеризується по місту роботи, а брати участь у вихованні дитини , як він пояснив, не міг оскільки позивач йому в цьому перешкоджала. Той факт, що ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами свідчить про його бажання брати участь у вихованні дитини. Разом з тим, ОСОБА_7 мав можливість раніше звернутись до суду з зазначеними вимогами і таким чином усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, але цього не зробив, а тому суд, на підставі п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вірно попередив ОСОБА_7 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, оскільки позбавлення батьківських прав є крайньою мірою.

В зв'язку з такими обставинами, суд першої інстанції, вірно не погодився з висновком органу опіки та піклування, згідно якого вказаний орган вважає за доцільне позбавити ОСОБА_7 батьківських прав.

Посилання апелянта на те, що прокурор вступив в справу з порушенням ЦПК України, не узгоджується з нормами права, оскільки згідно ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор може вступити в справу за своєю ініціативою на будь-якій стадії її розгляду.

Не вирішення судом питання щодо судових витрат не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки така обставина є підставою для ухвалення додаткового рішення, що визначено ст..220 ЦПК України.

Разом з тим, визначаючи порядок спілкування з дитиною суд не врахував, що батько ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 проживають в різних містах , а такі години як з 12 години до 14 години в добі визначені як обід, і саме в цей час дитині необхідно, для забезпечення своєї життєдіяльності, харчуватись, чого не зможе забезпечити, при таких умовах, батько ОСОБА_7, а визначаючи проживання протягом тижня дитини з ОСОБА_7 судом не було враховано, що дитина зовсім не пам'ятає батька, що підтверджується психологічною характеристикою (а.с.30).

Тому колегія суддів, приходить до висновку, що рішення суду в частині зустрічного позову підлягає скасуванню і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення яким:

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про створення умов для спілкування з дитиною задовольнити частково.

Визначити участь ОСОБА_7 в спілкуванні з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом періодичних побачень в першу та третю неділю кожного місяця з 14 години до 16.30 години.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :