Провадження №: 2/752/5608/15
13.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Лимар Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
27.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, 15.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Станом на теперішній час батько дитини добровільно сплачувати аліменти не бажає. Місце роботи відповідача їй не відомо. Просила стягнути з останнього аліменти у примусовому порядку на її користь на утримання їхнього з відповідачем малолітнього сина у розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісяця, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини.
У судовому засіданні позивач відсутня, подала до суду клопотання про ухвалення судом заочного рішення за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі.
Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності - позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.07.2014 року (а.с. 2-3).
Від шлюбу сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
Малолітня дитина сторін у справі проживає разом з матір»ю за адресою - АДРЕСА_1.
Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що між нею та батьком дитини не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання сина у добровільному порядку, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від ОСОБА_2 у примусовому порядку.
З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2015 року і до повноліття дитини, або ж зміни матеріального стану сторін.
За наведених обставин, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 155, 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.