У Х В А Л А

15.10.2015 р. 145/746/13-ц

2-р/145/1/15

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши заяву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про роз'яснення рішення суду, -

встановив:

Рішенням Тиврівського районного суду від 11.07.2013 р. за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про виселення позов задоволено частково. Вирішено виселити ОСОБА_1 з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою : вул.Пархоменка,71, смт.Тиврів, Вінницької області, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк судові витрати 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення, посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення від 11.07.2013 року вказано, що виселення відповідача має відбутись зі зняттям його з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. Тобто, суд своїм рішенням позбавив відповідача права користування житловим приміщенням обєктом іпотеки: будинком №71 по вул. Пархоменка в смт. Тиврів в зв'язку з невиконанням ним умов договору, що є усуненням перешкод в стягеннні на предмет іпотеки.

Рішення Тиврівського районного суду було виконано, відповідач був виселений з житлового будинку предмета іпотеки, територіальний підрозділ державної міграційної служби зняв його з реєстрації за адресою: смт. Тиврів, вул. Пархоменка, 71.

Однак, Тиврівський підрозділ державної міграційної служби, до компетенції якого віднесено вчинення дій за адресою розташування будинку відповідача, під час виконання рішення Тиврівського районного суду від 11.07.2013 року, не враховує положення ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в частині втрати відповідачем права користування вказаним житловим приміщенням. Тобто, після виконання рішення, Тиврівський РС УДМС України у Вінницькій області не має права вчиняти дії по реєстрації або зняттю з реєстрації осіб по правовстановлюючих документах які є у відповідача, оскільки право користування було ним втрачено.

28.07.2015 року в письмовому зверненні до Тиврівського РС УДМС України у Вінницькій області Банк вказав про необхідність виконання рішення Тиврівського районного суду від 11.07.2013 року та заборону проведення будь-яких реєстраційних дій за адресою : смт. Тиврів, вул. Пархоменка, 71, без згоди ПАТ КБ «ПриватБанк», на що була отрмана відповідь про повне виконання даного рішення суду, що не відповідає дійсності.

Після виконання вказаного рішення по зняттю з реєстрації відповідача за адресою смт. Тиврів, вул. Пархоменка, 71, в 2013 році, протягом 2014 року Тиврівським РС УДМС знову його реєструє за вказаною адресою.

Просить роз'яснити рішення Тиврівського районного суду у справі № 145/746/13-ц від 11 липня 2013 року, а саме : розяснити, що слід розуміти під формулюванням «Виселити ОСОБА_1 з житлового будинку (предмет іпотеки) розташованому за адресою: вул. Пархоменка 71, смт. Тиврів, Вінницької області зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку» , а також те, чи підлягає повторному зняттю з реєстрації відповідач ОСОБА_1 по даному рішенню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій псить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.

Суд, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до ч. 2 ст. 221 ЦПК України, подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення суду від 11.07.2013 року ухваленому у справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про виселення виконане в повному обсязі і не є незрозумілим, про що, зазначено у заяві про роз'яснення рішення, а тому відповідно до ч.2 ст.221 ЦПК України не може розяснюватись.

Заявник в даному випадку не позбавлений можливості звертатись до адміністративного суду із позовом до територіального органу державної міграційної служби, який здійснив без згоди ПАТ КБ «Приватбанк» реєстрацію ОСОБА_2 про визнання незаконними дій щодо реєстрації ОСОБА_2 за адресою вул. Пархоменка, 71 в смт. Тиврів Тиврівського р-ну Вінницької обл. та скасуванню даної реєстрації.

Керуючись ст..221 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити в розясненні рішення Тиврівського районного суду від 11.07.2013 року за позовом ПриватБанк до ОСОБА_1 про виселення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Г. Мазурчак