15.10.2015 Справа № 756/3575/15-ц
Унікальний номер 756/3575/15-ц
Справа № 2/756/2761/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Луценко О.М.

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що вчинений 07 жовтня 2014року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за номером 1540.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 серпня 2007 року між нею та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Позивач отримала кредит у розмірі 74730 швейцарських франків зі строком користування до 23 серпня 2018 року та сплатою 8,99% річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 23 серпня 2007 року між акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 23 серпня 2007 року було укладено договір іпотеки №61798, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4129, згідно якого Позивачем в іпотеку банку було передано нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

З постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Вегери А.С. про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2014 року позивач дізналась, що 07 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. було вчинено виконавчий напис № 1540 про звернення стягнення на іпотечне майно позивача з метою задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року у розмірі 794161,72 грн., в тому числі заборгованості за кредитом - 689082,86 грн. та 105078,86 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

Позивач вказаний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог ст. ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки їй в порядку вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» кредитором не надсилалася вимога при усунення порушення, забезпеченого іпотекою зобов'язання. Крім того, в своїй позовній заяві Позивач зазначала, що станом на дату вчинення виконавчого напису існував спір щодо боргових зобов'язань за кредитним договором, а рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року по справі № 756/12270/14-ц ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №61798 від 23.07.2007 року. Таким чином, у Банку не було правових підстав для звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, а у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису №1540 від 07 жовтня 2014 року у зв'язку з відсутністю безспірності вимог. Також позивач зазначала, що станом на дату вчинення виконавчого напису діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зважаючи на що нотаріус не мав право звертати стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, позивач не погоджується із сумою боргу, оскільки відповідачем обґрунтований розрахунок заборгованості не надавався і надані нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості перед стягувачем. Тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, посилаючись на їх безпідставність, подав письмові заперечення на позов позивача. В запереченнях зазначав, що виконавчий напис від 07 жовтня 2014 року за № 1540 вчинений з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та на те, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов'язок нотаріуса перевіряти точність розрахунків особи, яка звернулася до нього за вчиненням виконавчого напису. Поданням документів, які визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, підтверджується як фактична наявність, так і безспірність заборгованості боржника як такої. Крім того, до заяви про вчинення виконавчого напису додавалась копія досудової вимоги, а також повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала вказану досудову вимогу 09.09.2014 року. Також відповідач в своїх запереченнях зазначав, що валютою виконання зобов'язання є національна валюта, а тому дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на дані правовідносини.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. та представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 23 серпня 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Позивач отримала кредит у розмірі 74730 швейцарських франків зі строком користування до 23 серпня 2018 року та сплатою 8,99% річних за користування кредитом.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

В забезпечення виконання умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 23 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки №61798, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4129, згідно якого Позивачем в іпотеку банку було передано нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку»передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі не виконання або не належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель в праві задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Представник позивача повідомила, що вимога відповідачем про наявну заборгованість за кредитним договором позивачу не надсилалася.

Проте, вказані твердження позивача спростовуються доданими до заперечень відповідача та наявними в матеріалах справи копією досудової вимоги від 13.08.2014 року за вих. № 31.4-08/8045/14 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором та рекомендованим повідомленням про вручення вказаної вимоги за штрих кодованим номером 262.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сума витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КабінетомМіністрівУкраїни.

Як вбачається з матеріалів справи, доданих представником позивача до позовної заяви та пояснень по справі документів, станом на дату вчинення виконавчого напису в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала справа № 756/12270/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх дітей, третя особа служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року по справі № 756/12270/14-ц ПАТ «Дельта Банк» було відмолено в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі. Вказане рішення набрало законної сили 05 січня 2015 року.

Крім того, з пояснень представника позивача та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що станом на дату вчинення виконавчого напису №1540від 07 жовтня 2014 року в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала справа № 756/1846/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до БарковоїНаталіїСергіївни про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року. Згідно наявних в матеріалах справи документів розгляд справи станом на дату ухвалення рішення у даній справі не завершено.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року, підтверджує доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості боржника. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд України в своїй постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-141цс14.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 33,35 Закону України «Про іпотеку», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, ст. ст. 3, 4, 10, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 1540.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М. Луценко