ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/8263/13-ц
Провадження № 2/210/136/15
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"01" вересня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко В.В.

при секретарі Панчук О.І.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Перемот О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Завод « Пуансон», третя особа Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу про встановлення факту, що має юридичне значення , стягнення заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:
Звернувшись до суду із вищеназваним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилається на ті обставини, що він працював з 01.11.1979 року по 26.12.2001 року на Публічному акціонерному товаристві «Завод «Пуансон» у місті Знам`янка шліфувальником в цеху спеціальної технологічної оснастки. 26.12.2001 року позивач був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України- запис №11 на підставі наказу №154/к від 26.12.2001 року.

Під час роботи на підприємстві відповідача він тричі призивався ІНФОРМАЦІЯ_2 на учбові військові збори: у 1980 році на 45 діб, у 1986 році на 25 діб, у 1988 році на 25 діб.

Крім того, за вказаний період роботи він перебував у відпустках: з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 01.09.1995 року по 28.06.1998 року у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

У 2012 році він вирішив оформити пенсію за віком на пільгових умовах у органах Пенсійного фонду України , у зв`язку з чим 27.06.2012 року звернувся до підприємства відповідача для отримання уточнюючої довідки для підтвердження періоду та характеру роботи у важких та шкідливих умовах праці за Списком № 2.

У липні 2012 року ПАТ « Завод « Пуансон» "Завод "Пуансон" видав йому довідку, уточнюючу характер роботи за №113 від 23.07.2012 року. між тим, з відомостями , вказаними у цій довідці він не згодний, оскільки в ній було зазначено період його роботи з 18.03.1980 року по 12.11.1993 року, який не відповідав періоду роботи, зазначеному у трудовій книжці, а саме: стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2, затвердженого постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року, становить лише 8 років 3 місяці 4 дні, без урахування того, що : позивач тричі призивався Знам`янським міським військовим комісаріатом па учбові військові збори: у 1980 році на 45 діб, у 1986 році на 25 діб; у 1988 році на 25 діб та що позивач перебував у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року та по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01.09.1995 року по 28.06.1998 року.

Крім того, підприємство листом від 30.07.2012 року за № 117 повідомило його, що він під час роботи не був у повному обсязі зайнятий на роботах, пов`язаних із сухою шліфовкою.

Не погоджуючись із наданими йому підприємством відповідача відповідями на його звернення з приводу відсутності в нього трудового стажу, який надає право на отримання пенсії на пільгових умовах, позивач неодноразово звертався до органів Пенсійного Фонду України , які надавали йому аналогічні відповіді з приводу необхідності звернення до керівництва ПАТ « Завод « Пуансон» щодо надання письмових роз`ясень з підстав та причин не зарахування вищеназваних періодів діяльності до пільгового стажу за Списком № 2.

Виконуючи рекомендації Пенсійного Фонду України, в особі його регіональних представництв, він звернувся 07.08.2012 року до ПАТ « Завод « Пуансон» , але відповіді на своє звернення у порушення вимог Закону України « Про звернення громадян» не отримав.

У зв`язку із вищеназваними обставинами , він вимушений був звернутися до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до ПАТ « Завод « Пуансон» про зобов`язання останнього надати довідку уточнюючого характеру про роботу у важких та шкідливих умовах праці за Списком № 2. В ході судового розгляду підприємство відповідача надало довідку ПАТ « Завод Пуансон» надав довідку уточнюючу характер роботи за № 168 від 26.10.2012 року та акт перевірки достовірності довідки уточнюючої характер роботи, який був складений 26.10.2012 року за результатами перевірки, проведеної головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Знам`янці та Знаменському районі. Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_1 працював шліфувальним та виконував роботи із « шліфовка металлических изделий и инструментов абразивними кругами сухим способом. Рабочее место аттестовано», стаж його роботи на даній посаді складає 11 років 6 місяців 27 днів, що відповідно до Списку 2 розділу ХІУ підрозділу 12а, позиція 2151200а-1753а, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року відноситься до роботи, яка надає право на пільгову пенсію за віком.

У зв`язку з тим, що підприємством в ході судового розгляду була надана довідка, яка уточнює стаж роботи, рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.01.2013 року позивачеві було відмовлено у задоволенні позову за відсутністю спору .

Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу на підставі довідки, яка уточнює характер роботи за № 168 від 26.10.2012 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Між тим, у квітні 2013 року позивач отримав від УПФУ в Дзержинському районі м.Кривого Рогу лист від 28.03.2013 року про те, що рішенням комісії ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку з тим, що ПАТ « Завод Пуансон» вимогою від 13.02.2013 року за № 31 відкликав раніше надані довідки уточнюючі характер роботи за № 168 та № 113, мотивуючи тим, що вони визнані недійсними рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кировоградської області від 22.01.2013 року, що , як зазначає позивач, не відповідає дійсності.

Із вищеназваного питання він звертався неодноразово як до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу , так і до ПАТ « Завод «Пуансон», але позитивного вирішення питання не досягнув, оскільки УПФУ посилається на необхідність надання для призначення пільгової пенсії довідки уточнюючої характер роботи, а завод відмовляється видати таку довідку, посилаючись на те , що в архіві підприємства не збереглися документи, які б підтверджували повну зайнятість ОСОБА_1 на посаді шліфувальника, зайнятого шліфуванням сухим способом.

Позивач вважає, що факт його роботи на посаді шліфувальника, зайнятого шліфуванням сухим способом підтверджується низкою документів: трудовою книжкою, книгами про реєстрацію наказів по заводу за 1980, 1993 та 1995 роки, розрахунковими картками по заробітній платі за 1980-1998 роки та актом перевірки Пенсійного Фонду від 26.10.2012 року, а отже позбавлення його права на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 є неправомірним.

Крім того, позивач зазначає, що при проведенні перевірки спеціалістами управління Пенсійного Фонду України в м.Знам`янці та Знам`янському районі Кировоградської області на підставі документарної перевірки було встановлено, що з вересня 1993 року по 20 жовтня 1993 року, з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року, з 01.09.1995 року по 27.06.1998 року ПАТ « Завод « Пуансон» не нарахував та не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату у порушення вимог ст.179, 181 КЗпП України. За вищеназвані періоди з урахуванням індексу інфляції він повинен був отримати 4353 грн., з яких 3774 грн. заробітна плата та 579, 16 грн. інфляційні виплати, зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача, а також на підставі ст. 117 КЗпП України просить стягнути з ПАТ « Завод» Пуансон» компенсацію за затримку виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки, який складає 142 місяці по день фактичного розрахунку 16756, 00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлений позов у повному обсязі та просили його задовольнити. Вважають , що заперечення відповідача є безпідставними та необгрунтованими та спростовуються наданими суду з боку позивача доказами. Факт роботи позивача у важких умовах праці , який дає право на отримання пільгової пенсії підтверджується атестацією робочого місця, зустрічною перевіркою Пенсійного Фонду, записами у трудовій книжці та раніше виданими уточнюючими довідками самого підприємства, а також показаннями свідків , які працювали у спірні періоди з позивачем. Доводи відповідача, що позивачеві було відмовлено у задоволенні позову за рішенням Знам`янского міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.01.2013 року за недоведеністю заявлених вимог, не грунтуються на фактичних обставинах, т.к. з даного рішення убачається, що суд не задоволив заявлений позов з підстав відсутності спору, т.к. в ході розгляду відповідач « Завод « Пуансон» добровільно виконав заявлені вимоги, надавши позивачеві уточнюючу довідку про стаж та умови роботи. Доводи відповідача з посиланням на технічний паспорт станку НОМЕР_1 не мають належного обґрунтування, оскільки технічні характеристики свідчать, що станок може працювати як із застосуванням охолоджуючої емульсії, так і сухим способом. В іншій частині заявлені вимоги також підтверджені , проведеною Пенсійним Фондом перевіркою на підприємстві та записами у військовому квітку позивача. Вимоги щодо виплати заробітної плати не мають строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти заявленого позову в повному обсязі та пояснила, що ПАТ « Завод « Пуансон» виникло внаслідок реорганізації підприємства «Знаменський завод « Пуансон» , в процесі передачі архівних документів, з`ясувалось, що деякі з них не збереглись. Документі, які знаходяться в архіві підприємства, на думку відповідача, не надають можливості підтвердити в повному обсязі факт того, що позивач ОСОБА_1 працював певний час в важких умовах праці, здійснював обдирку, шліфовку сухим способом, у зв`язку з чим отримав право на пенсію на пільгових умовах. Позивач працював на станку ЗЕ 701АЕ-1 з охолоджувальною емульсією, тобто шліфування не здійснювалось сухим способом. Крім того, якщо позивач був не згодний із записами у трудовій книжці, він мав право звернутись після звільнення до адміністрації або суду щодо внесення змін. На військових зборах позивач дійсно перебував, але є записи, що він самовільно покинув військові збори, а в період знаходження у відпустці по догляду за дитиною , взагалі, працював за кордоном. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилається на ті обставини, що він працював з 01.11.1979 року по 26.12.2001 року на Публічному акціонерному товаристві «Завод «Пуансон» у місті Знам`янка шліфувальником в цеху спеціальної технологічної оснастки. Вказана обставина підтверджується трудовою книжкою на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ( а.с.47) Так, відповідно до записів внесених до трудової книжки:

01.11.1979року позивач був прийнятий учнем шліфувальника в цех спеціальної технологічної оснастки - запис №5 на підставі наказу №458 від 31.10.1979 року;

18.03.1979року позивачу присвоєно професію шліфувальника 3 розряду в цеху спеціальної технологічної оснастки №1- запис №6 на підставі наказу №259/к від 18.03.1980 року; 15.06.1984 року позивачу присвоєно суміжну професію електрохімобробітчика 2 розряду - запис №7 на підставі наказу №565/к від 15.06.1984 року; 01.08.1988 року позивачу підтверджено 3 розряд шліфувальника в цеху спеціальної технологічної оснастки №1- запис №8 на підставі наказу №249 від 30.06.1988 року; 04.02.1991 року позивачу присвоєно 4 розряд за професію шліфувальника в цеху спеціальної технологічної оснастки №1-запис №9 на підставі наказу №79/к від 04.02.1991 року; 26.12.2001 року позивач був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України- запис №11 на підставі наказу №154/к від 26.12.2001 року.

За вищеназваний період роботи позивач тричі призивався ІНФОРМАЦІЯ_2 на учбові військові збори: у 1980 році на 45 діб; у 1986 році на 25 діб, у 1988 році на 25 діб. Вищеназвані обставини підтверджуються відповідними записами у віськовому білеті НОМЕР_3 , який виданий 28.04.1977 року на ім.»я ОСОБА_1 (а.с.48), при цьому будь-які записи щодо самовільного залишення місця проходження зборів призовником в даному документі відсутні.

Крім того, за вищеназваний період позивач також перебував у відпустках: з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; з 01.09.1995 року по 28.06.1998 року по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, що підтверджується актом перевірки.

У 2012 році позивач ОСОБА_1 вирішив оформити пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим, 27.06.2012 року звернувся до ПАТ «Завод «Пуансон» для отримання уточнюючої довідки ( а.с.49).

На його звернення 23.07.2012 року за № 113 ПАТ « Завод « Пуансон» видав йому довідку, уточнюючу характер роботи, в якій було зазначено період його роботи з 18.03.1980 року по 12.11.1993 року та що період роботи у важких та шкідливих умовах праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. затвердженим постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року становить 8 років 3 місяці 4 дні ( а.с.51).

Із зазначеною довідкою позивач не погодився, оскільки, на його думку , в ній не було враховано, що: позивач тричі призивася ІНФОРМАЦІЯ_2 на учбові військові збори, а також перебував у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року та по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01.09.1995 року по 28.06.1998 року.

Окрім вказаної довідки, ПАТ «Завод «Пуансон» 30.07.2012 року за №117 направив на адресу позивача лист про те, що згідно їх «первинних документів, тобто (особових рахунків) з 18.03.1980 року по 28.06.1998 року не весь період включений до пільгового стажу, так як ОСОБА_1 в неповному обсязі був зайнятий роботой на сухій шліфовці ( а.с.52).
У зв`язку із вищеназваними обставинами позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався для надання роз`яснень до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі ( а.с.54), Головного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області ( а.с.55), Управління Пенсійного Фонду України в м.Знам`Янці Кіровоградської області ( а.с.56), які надали на його адресу роз`яснення

Листом від 24.09.2012 року за №992/л-11 Головного Управління Пенсійного фонду

України в Кіровоградській області позивачеві було надано роз`яснення, що щорічні (основні та додаткові) відпустки із збереженням заробітної плати та місця роботи, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та військові учбові збори включаються, як до загального безперервного так і до пільгового стажу роботи за Списком №2 .Разсм з тим, позивачу було рекомендовано звернутись до керівництва ПАТ «Завод «Пуансон» за наданням письмового роз`яснення щодо не зарахування періодів діяльністі з 14.10.1980 року по 20.07.1981 року, з 06.07.1983 року по 04.03.1988 року та з 13.11.1993 року по 26.12.2001 року до пільгового стажу за Списком № 2 ( а.с.58).

Аналогічні відповіді позивач отримав 19.09.2012 року від Управління Пенсійного фонду України в м. Знам`янці та Знам`янському районі Кіровоградської області та 26.09.2012 року за №2350/05-33 від Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу . Вказана обставина підтверджується Листом № 1 від 14.09.2012 року з Управління Пенсійного фонду України в м. Знам ящі та Знам 'янському районі Кіровоградської області; Листом від 26.09.2012 року за №2350/05-33 від Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу ( а.с.59-64).

Крім того, позивач звертався і до відповідача ПАТ « Завод « Пуансон» для отримання відповідних роз`яснень, але відповіді не отримав.

У зв`язку із наявністю спору ОСОБА_1 звернувся 22.10.2012 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до ПАТ «Завод «Пуансон» про зобов`язання останнього видати належним чином оформлену довідку про роботу у важких та шкідливих умовах праці за Списком №2 строком 18 років 3 місяці 24 дні.

22.01.2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Між тим, із мотивувальної частини рішення убачається , що під час розгляду справи ПАТ «Завод «Пуансон» надав Довідку уточнюючу характер роботи за №168 від 26.10.2012 року та Акт перевірки достовірності довідки уточнюючої характер роботи, який складений 26.10.2012 року за результатами перевірки проведеної головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Знам`янці та Знам`янському районі, а також суду були надані первинні документи, у зв`язку з чим вимога позивача в частині зобов`язання відповідача надати довідку, уточнюючу характер роботи за період з 18.03.1980 року по 28.05.1998 року зобчисленням пільгового стажу роботи за Списком № 2, згідно чинного законодавства та додатки до неї: копії наказів про надання відпусток по догляду за дитиною до 3-х та 6-ти років, про проведення атестації робочих місць за умовами праці за період з21.08.1992 року по 26.12.2001 року задоволенню не підлягають ( а.с.95-97).

На підставі Довідки, уточнюючої характер роботи за №168 від 26.10.2012 року Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районї м.Кривого Рогу призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Але, у квітні 2013 року позивач отримав від Управління Пенсійного фонду України Дзержинському районі м.Кривого Рогу листа від 28.03.2013 року за № 754/05/33 про те, що рішенням комісії від 20.02.2013 року в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 позивачеві було відмовлено. При цьому, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу повідомило позивача про те, що у призначенні пенсії відмовлено через те, що ПАТ «Завод «Пуансон» своєю вимогою від 13.02.2013 року за №31 відкликав Довідку, уточнюючу характер роботи за №168 від 26.10.2012 року та за №113 від 23.07.2012 року, які рішенням. Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в 22.01.2013 року - визнані недійсними ( а.с.77).

09.04.2013 року позивач звернутись до ПАТ «Завод «Пуансон» із заявою з питань відкликання довідки про пільговий характер роботи за №168 від 26.10.2012 року та №113 від 23.07.2012 року ( а.с.78), на що отримав 09.05.2013 року від ПАТ «Завод «Пуансон» відповідь, в якій останній роз`яснив, що вищеназвані довідки, уточнюючі характер роботи, булі відізвани підприємством, т.я. відповідно до акту № 140 перевірки достовірності довідки, уточнюючої характер роботи від 26.10.2012 року, здійсненої головним спеціалістом-економістом відділу по контрольно- перевірочній роботі УПФУ в м.Знам`Янка та Знам`янському районі Випиналюк Л.І документів, які б підтверджували повну зайнятість ОСОБА_1 на посаді шліфувальника, зайнятого шліфуванням сухим способом, не надані. За спливом строку зберігання та реорганізацією ПАТ « Завод « Пуансон» інші, крім наданих для перевірки документи не збереглися (а.с.80).

Статгею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Факт роботи позивача більше 12 років шліфувальником сухим способом підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_2 на ім.»я ОСОБА_1 .

Наказом №107 від 25.07.1994 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» по Знам`янському заводу» Пуансон» (а.с.82-83). Робоче місце позивача атестовано, що передбачено списком № 2 розділом Х1У-підрозділ 12а, позиція 2151200а-1753а, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року і за період роботи з 18.03.1980 року по 12.11.1993 року складає 11 місяців та 27 днів.

Крім того, із акту перевірки достовірності довідки, уточнюючої характер роботи, який був складений 26.10.2012 року головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Знам`янці та Знам`янському районі Випиналюк Л.І. за участі керівників підрозділів ПАТ « Завод» Пуансон» убачається, що для перевірки були надані первинні документи: книги наказів за 1980, 1993 , 1995 роки; розрахункові картки по заробітній платі за 1980-1998 роки; наказ на атестацію робочих місць № 107 від 25.07.1994 року. В книзі наказів наявні наступні накази:

-№ 259/к від 18.03.1980 року про присвоєння ОСОБА_1 3 розряду шліфувальника цеху СТО №1;

- № 947/к від 22.11.1993 року про надання шліфувальнику ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років з 12.11.1993 року по 28.06.1995 року;

- 491/к від 05.09.1995 року про надання шліфувальнику ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 6-х років з 01.09.1995 року по 27.06.1998 року.

Згідно наданих особових рахунків та записок про надання щорічних розписок перевіркою було встановлено, що позивач працюючи на ПАТ «Завод «Пуансон» виконував роботу у важких та шкідливих умовах праці, а саме:

у 1980 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1981 році - позивач працював на сухій шліфовці 90% від робочого часу за рік;

у 1982 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1983 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1984 році - позивач працював на сухій шліфовці 70% від робочого часу за рік;

у 1985 році - позивач працював на сухій шліфовці 85% від робочого часу за рік;

у 1986 році - позивач працював на сухій шліфовці 90% від робочого часу за рік;

у 1987 році - позивач працював на сухій шліфовці 70% від робочого часу за рік;

у 1988 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1989 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1990 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1991 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1992 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік;

у 1993 році - позивач працював на сухій шліфовці 100% від робочого часу за рік ( а.с.73-74).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що с грудня 1979 року почав працювати на заводі « Пуансон» в м.Знам`янка в цеху № 1 учнем шліфувальника.Приблизно з цього часу на заводі також шліфувальником став працювати ОСОБА_5 . Вона займались обробкою металів та твердих сплавів абразивним та алмазним способом шліфування.У зв`язку з роботами по сухій обробці отримували надбавку до відпустки та молоко. ОСОБА_1 був його змінним і до 1993 році працював за станком, а потім ходив у відпустку по догляду за дитиною, після чого знову повернувся на завод.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 показав, що у 1979 році повернувся із армії та прийшов працювати на завод « Пуансон» в м.Знам`янка Кировоградської області . Працював у цеху СТО №1 шліфувальником. ОСОБА_1 працював десь з 1979-1980 року разом з ним на одній дільниці також шліфувальником. У 1993 році ОСОБА_1 пішов у відпустку по догляду за дитиною, коли повернувся не пам`ятає. Під час роботи застосовували сухий метод шліфовки, що відноситься до важких умов праці.

Як встановлено судом на підставі досліджених документів, позивач працював на ПАТ «Завод «Пуансон» шліфувальником та виконував роботи по шліфуванню металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, дані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці та первинних документах, які перевіряв представник регіонального Управління Пенсійного фонду України.

Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року був затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до розділу 14 підрозділу 12а, позиції 2151200а-1753а Списку №2, зокрема право на пенсію за віком на пільгових умовах надається робітникам, зайнятим на обдиранні, точінні різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом.

Міністерством юстиції України 22.07.2011 року було роз`яснено «Порядок застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Відповідно до цих роз`яснень:

Держава гарантує право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам, які працюють на роботах, пов`язаних із негативним впливом на здоров`я шкідливих виробничих факторів. Специфіка пільгового пенсійного забезпечення даної категорії громадян пов`язана із особливими умовами, характером та тривалістю роботи, наявністю і тривалістю спеціального трудового стажу, що дає їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15 ), який набрав чинності 1 січня 2004 року, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 3 6-2003 -п ), затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12).

Так, згідно із статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ) пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливим і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 36-2003-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до цієї статті вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року N 36 ( 36-2003-п ) затверджено Список N 1 та Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ( 36-2003-п ).

Також слід зазначити, що порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), регулюється статтею 100 зазначеного Закону (1788-12).

Так, цією статтею Закону ( 1788-12 ) передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону ( 1788-12 ), повний стаж на

зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах,

передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем,

встановлених раніше чинним законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці,

вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього Закону ( 1788-12

) (жінки - 55 років, чоловіки - 60 років), знижується пропорційно наявному стажу в

порядку, передбаченому статтями 13 та 14 цього Закону ( 1788-12 ), виходячи з вимог до

цього стажу, встановлених раніше чинним законодавством.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно цієї статті застосовуються "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которьіх дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N1173 (VI173400-56).

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, за Списком N 2 ( 36-2003-п ) (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 р. N 383 ( 2І451-05 ), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за N 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків N 1 та N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Щодо визначення пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, то необхідно зазначити, що до такого стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р., тобто з моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 ( 442-92-п ), якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок).

Згідно з цим Порядком ( 442-92-п ) атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( 637-93-п ). В такій довідці ( 637-93-п ) має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Таким чином, за записами трудової книжки визначається не тільки загальний стаж роботи, але і встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Відсутність необхідних документів , які підтверджують даний факт на підприємстві відповідача не може бути поставлена у залежність до реалізації своїх прав позивачем.

Аналізуючи вказані норми законних та підзаконний актів, суд вважає доведеним факт того, що позивач протягом повного робочого дня працював у важких та шкідливих умовах праці більше ніж 12 років та 6 місяців, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст. ст. З, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з ч.2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Але, відповідно до роз`яснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`ясніє заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином суд вважає , що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту роботи ОСОБА_1 на ПАТ «Завод « Пуансон» з 18.03.1980 року по 26.12.2001 року повний робочий день у важких та шкідливих умовах праці за спеціальністю шліфувальник, робота в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Крім того, згідно акту перевірки достовірності довідки уточнюючої характер роботи, складеного 26.10.2012 року за результатами перевірки проведеної головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Знам`янці та Знам`янському районі, були виявлені факти невиплата заробітної плати ОСОБА_1 . Так, в відповідно до акту (дслівно): «В особових рахунках по нарахуванню заробітної плати за 1993 рік відображена відпустка без збереження заробітної плати за період з 23 вересня 1993 року по 20 жовтня 1993 року (наказ №795 -к від 22.09.1993 року). З 12.11.1993 року по 28.06.1995 року (наказ № 947 від 22.11.1993 року) знаходився у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3 років. По особовим рахункам за 1995 рік заробітна плата нарахована в липні та серпні місяцях, а з 01.09.1995 року по 27.06.1998 року надана відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення і 6-ти років (наказ №491/к від 05.09.1995 року). З моменту надання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до шести років, тобто з 01.09.1995 року нарахування заробітної плати ОСОБА_5 по підприємству не було до моменту звільнення...».

Отже, головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Знам`янці Знам`янському районі на підставі документарної перевірки було встановлено, що з вересня 1993 року по 20 жовтня 1993 року, 12.11.1993 року по 28.06.1995 року, з 01.09.1995 року по 27.06.1998 року ПАТ «Завод «Пуансон» не нараховував та не виплачував позивачу заробітну плату.

Відповідно до вимог ст.179 КЗпП України станом на вересень 1993 року відпустка

догляду за дитиною надавалась до досягнення дитиною двох років з частковою оплатою

до трьох років - без збереження заробітної плати. Відповідно до приписів Положення про

порядок призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затверджененого Міністерством праці України, Міністерством соціального захисту населення України, Міністерством освіти України та Міністерством фінансів України

N 04-800 від 11.03.1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 березня 1993 р. за N 10 : «...Допомога для догляду за дитиною досягнення нею трирічного віку призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання особи».

При цьому, відповідно до вимог ст.181 КЗпП України, яка діяла станом на вересень 1993 року: «...Частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткова відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині четвертій статті 179 цього Кодексу, повністю або частинами в межах встановлено строку і оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Період частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду дитиною до досягнення нею віку трьох років (до шести років - частина друга статті 179) зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю (тобто в пільговий стаж).

Враховуючи вище викладені обставини слідує, що відпустки, які надавались позивачу по догляду за дітьми повинні бути зараховані ПАТ «Завод «Пуансон» як в загальний, так і безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю (тобто в пільговий стаж).

В той же, час відсутність записів про нарахування та виплату позивачу заробітної плати з 28.06.1998 року і по день звільнення, свідчить про те, що ПАТ «Завод «Пуансон» заборгував перед позивачем по заробітній платі, чим порушив вимоги КЗпП України.

З викладеного випливає, що позивач має право на стягнення з ПАТ «Завод «Пуансон» грошові кошти в рахунок не виплаченої заробітної плати за період з 28.06.1998 року по 26.12.2001 року, тобто по день звільнення. Крім того, стягнення цієї суми має суттєве значення для визначення дійсного періоду роботи позивача та правильного нарахування йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, за вказаний період роботи у будь-якому випадку ПАТ «Завод «Пуансон» повинен був би сплатити позивачу хоча б мінімальну заробітну плату, як це передбачено вимогами Конституції України.

Мінімальна заробітна плата у 1998 році становила: 3 1 січня 1998 р. згідно з Законом України від 24.12.97 р. №780/97-ВР "Про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на 1998 рік" 45 гривень. Таким чином, за шість місяців 1998 року позивач у будь-якому випадку отримав би заробітну плату у розмірі 270 грн.

Мінімальна заробітна плата у 1999 році становила: 3 1 січня 1999 р. згідно з Законом України "Про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на 1998 рік" із змінами N 1047-ХІУ ( 1047-14 ) від 15.09.99, 74 грн. Таким чином, за 12 місяців 1999 року позивач у будь-якому випадку отримав би заробітну плату у розмірі 888 грн.

Мінімальна заробітна плата у 2000 році становила: Законом України від 01.06.2000 р. №1766-111 "Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік" (надалі -Закон) встановлено розмір мінімальної зарплати з 1 квітня 2000 року - 90 грн, з 1 липня 2000 року - 118 грн. Таким чином, за 12 місяців 2000 року позивач у будь-якому випадку отримав би 1200 грн.

Мінімальна заробітна плата у 2001 році становила: Законом України № 1766-ІП бід 01.06.2000 р."Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2001 рік" (надалі -Закон) встановлено розмір мінімальної зарплати з 1 січня 2001 року - -118 грн. Таким чином, за 12 місяців 2001 року позивач у будь-якому випадку отримав би 1416 грн.

В цілому за весь період позивач отримав би заробітну плату у розмірі 3774 грн.

Через те, що позивачу не було виплачено вказані кошти своєчасно, він не мав можливості використати їх відповідно до цін 1998-2001 років. Па теперішній час 3774 гри. не мають тієї вартості, яку б вони мали у 1998-2001 роках через зростання індексу інфляції. За таких обставин позивач має право на стягнення грошових коштів в рахунок заробітної плати з урахуванням індексів інфляції з 1998 року і по 2013 рік.

Так, за даними Держкомстату України загальний індекс цін споживчого ринку (індекс інфляції) за 1998-2013 роки становили: 1998 рік - 103,3%; 1999 рік -119,2 %; 2000 рік -125,8%; 2001 рік - 106,1%; 2002 рік - 99,4%; 2003 рік - 108,2%; 2004 рік - 112,3%; 2005 рік -110,3%; 2006 рік - 111,6%; 2007 рік - 116,6 %; 2008 рік - 122,3 %; 2009 рік - 112,3 %; 2010 рік - 109,1%; 2011 рік - 104,6 %; 2012 рік - 99,8 %; 2013 рік - 100 %.

Загальний розмір індексу інфляції за 1998-2013 роки у гривні:

270 грн.* 103,3%: 100=2,78 грн. (1998 рік) 888грн.+270*119,2 %: 100=13,80 грн.(1999 рік) 270грн.+888грн.+1200грн.*125,8%:100=29,66грн. (2000 рік) 270грн.+888грн.+1200грн.+1416грн.* 106,1%:100=40,04грн. (2001 рік)

99,4%+108,2%+112,3%+110,3%+111,6%+116,6 %+122,3 %+112,3 %+109,1%+ 104,6 %+99,8 %+ 100 %= 1306,5%, 3774грн.* 1306,5%/100=492,88 грн.(2002-2013 роки). Всього 579,16 грн.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, в день звільнення ПАТ «Завод «Пуансон» повинен був би сплатити позивачу 3774-грн.

Відповідно до вимог статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені і статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатиті працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, з ПАТ «Завод «Пуансон» підлягає стягненню компенсація за затримку виплати всіх належних позивачу сум у зв`язку із звільненням у розмірі 16 756 гривень і розрахунку 118 гривень за кожний з 142 місяців затримки..

Враховуючи вище викладене, суд вважає що з ПАТ «Завод «Пуансон» підлягає стягненню на користь позивача 3774,00 гривень в рахунок заробітної плати, 579,16 гривень в рахуної індексу інфляції, та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Відповідач на підставі ст.60 ЦПК України належними та допустимими доказами не довів факт виплати позивачеві заробітної плату у вищеназваний період.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України ..Про судовий збір", від сплат; судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плата поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держав пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Завод « Пуансон», третя особа Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу про встановлення факту, що має юридичне значення , стягнення заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати задовольнити.

Встановити , що в період з 18.03.1980 року по 26.12.2001 року позивач ОСОБА_5 працював на Публічному акціонерному товаристві « Завод « Пуансон» повний робочий день у важких та шкідливих умовах праці за спеціальністю шліфувальник, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод « Пуансон» (код ЄДРПОУ № 14307334 , інд.податковий № 229 адреса : 27400 м. Знам`янка Кировоградської області , вул. Дмитровська, 86) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 4353 грн.( чот рити тисячі триста п`ятдесят три гривні, 00 коп. ) та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 16756. 00 грн.

( шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод « Пуансон» (код ЄДРПОУ № 14307334 , інд.податковий № 229 адреса : 27400 м. Знам`янка Кировоградської області , вул. Дмитровська, 86) на користь держави судовий збір за вимоги немайнового характеру 114, 70 грн. та вимоги майнового характеру-229,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня проголошення рішення, подачею апеляційної скарги. Після закінчення строку подачі апеляційної скарги рішення суду набирає законної чинності.

Повне рішення суду буде виготовлено на протязі п"яти днів із дня проголошення його вступної та резолютивної частини.

Суддя: В. В. Костенко