АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/979/2015 Головуючий у 1 інстанції - Коробенко С.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів- АндрієнкоА.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Осмолович B.C.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, просила визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачкою у судовому засіданні по цивільній справі за №761/186/14-ц, наступного змісту: «... відповідачка ОСОБА_4 притягувалась до кримінальної відповідальності...»; зобов'язати відповідачку не пізніше наступного дня після набрання рішенням чинності спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію шляхом направлення листа до всіх учасників судового процесу, які були присутні під час поширення недостовірної інформації наступного змісту: «відповідач по справі №761/186/14-ц Шевченківського районного суду м. Києва не притягувалась до кримінальної відповідальності».

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 20 березня 2014 року у судовому засіданні під час розгляду суддею Шевченківського районного суду м. Києва Маліновською В.М. цивільної справи №761/186/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ОСОБА_6, діючи в якості представника позивача, заявила, що «відповідачка ОСОБА_4 притягувалась до кримінальної відповідальності...». Вказана інформація є недостовірною, завдала шкоди її честі та гідності. У судовому засіданні брав участь представник служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, і отримана ним інформація щодо кримінальної відповідальності матері трьох дітей може стати для неї проблемою. Також поширена відповідачкою інформація є недостовірною, має негативний характер, а тому має бути спростована у запропонований нею спосіб.. Крім того, поширенням щодо неї недостовірної інформації їй було завдано моральної шкоди, компенсацію за яку вона оцінює в 10 мінімальних розмірів заробітної плати (12 180 грн.), яку просила стягнути з відповідача.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимог у повному обсязі.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судового рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Судом встановлено, позивачка ОСОБА_5 у заявленому позові просила визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_6, як представником позивача, у судовому засіданні в цивільній справі за №761/186/14-ц, наступного змісту « відповідачка ОСОБА_4 притягувалася до кримінальної відповідальності».

На підтвердження поширення відповідачкою вказаної неправдивої інформації позивачкою надано суду диск із п'ятьма аудіофайлами «channel 01 2014_03_20 11-11-40.wav» та «channel 01 2014_03_20 11-26-40.wav», в яких, нібито, відображено судові засідання від 20 березня 2014 року в справі № 761/186/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яка розглядалась під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М.

Разом з тим, позивачкою не було надано суду належних та переконливих доказів на підтвердження автентичності вказаного технічного запису, а тому у суду відсутня можливість достовірно встановити коло осіб, голоси яких відображені в аудіо файлах, та обставини при яких було зроблені відповідні записи.

Представнику позивачки було роз»яснино право надати суду належним чином завірену роздруківку технічного запису судового засідання від 20 березня 2014 року, а також клопотати перед судом по призначення судової експертизи.

Крім того, посилання ОСОБА_5 на те, що вказана інформація була поширена у присутності представника служби у справах дітей Шевченківського районної в м. Києві державної адміністрації, що в свою чергу порушує її особисте немайнове право, колегією суддів не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вказаною інформацією порушені особисті немайнові права позивачки є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 не надано доказів на їх підтвердження, крім того дані доводи спростовуються наявним в матеріалам листом служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації №40-283 від 19 вересня 2014 року, в якому зазначено, що службою у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не приймалося ніяких рішень за результатами розгляду справи № 761/186/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд першої інстанції повно та всебічно з»ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про недоведеність позовних вимог, обґрунтовано відмовивши в позові ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків районного суду і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: