АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Желепи О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі: Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Кирдана Богдана Васильовича в інтересах Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року по справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Національна академія внутрішніх справ звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року закрито провадження по даній справі, роз'яснено позивачу, що розгляд таких справ належить до юрисдикції адміністративного суду. Зобов'язано Державне казначейство України повернути Національній академії внутрішніх справ судовий збір.

В апеляційній скарзі представник Національної академії внутрішніх справ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи ухвалу суду законною.

Представник Академії у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у даній цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спори з приводу стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, є публічно-правовими і підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 № 69-дкс ОСОБА_2 з 01.09.2006 р. був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУ МВС України у місті Києві, та відповідачем укладено Договір № Кв-86 про підготовку фахівця у КНУВС. На підставі договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від дальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі.

З 1 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Наказом КНУВС від 18 червня 2010 року №463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста.

Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в місті Києві.

Наказом ГУ МВС України в місті Києві від 18.09.2012 р. № 527 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням, тобто до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Отже, спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із навчанням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особою, яка за власним бажанням звільнена із органів внутрішніх справ

Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України» (далі - Постанова) визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;

відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно зі ст. З Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою.

Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється в судовому порядку.

Отже, спір у справі випливає з договірних правовідносин, а договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюються ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у даній справі, суд першої інстанції не взяв до уваги наведене та прийшов до помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кирдана Богдана Васильовича в інтересах Національної академії внутрішніх справ задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді