АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Усика Г.І.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ТОВ "Маркс.Капітал" звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2011 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Lаnd Rover", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2 та під керуванням ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Зазначена пригода сталася з вини ОСОБА_1, якого постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2011 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "СК "Лафорт" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AA/7860875 від 12 жовтня 2011 року.

Відповідно до звіту № 831 від 3 листопада 2011 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 33069 грн. 89 коп.

На підставі заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 23 листопада 2011 року та страхового акта №1310893 від 14 січня 2012 року, ПрАТ "СК "Лафорт" 18 січня 2012 року виплатило власнику автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 33069 грн. 89 коп., що підтверджується платіжним врученням № 1555 від 18 січня 2012 року.

Крім того, 1 липня 2013 року між ТОВ "Маркс.Капітал" та ПрАТ "СК "Лафорт" був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01/01-07 2103Р, відповідно до умов якого ПрАТ "СК "Лафорт" відступило фактору ТОВ ТОВ "Маркс.Капітал" свої права грошових вимог до боржників, зокрема, згідно Додатку 1 до цього договору відступило право вимоги до ОСОБА_1

Посилаючись на те, що оскільки відповідач в порушення вимог п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів" не повідомив страховика ПрАТ "СК "Лафорт" про настання страхового випадку, то до нього перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому ТОВ "Маркс.Капітал" просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33069 грн. 89 коп.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року у задоволенні позову ТОВ "Маркс.Капітал" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Маркс.Капітал", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що єдиною підставою, за якою позивач в даному випадку може подати регресний позов до відповідача є факт неповідомлення протягом трьох робочих днів страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, а вжиття або невжиття заходів відповідачем з метою запобігання чи зменшення розміру подальшої шкоди в дорожньо-транспортній пригоді є обов'язком страхувальника, яке на право пред'явлення регресного позову згідну підпункту "г" пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів" ніяким чином не випливає, а тому суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову з цих підстав.

Представник ТОВ "Маркс.Капітал" - Давиденко Н.О. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 14 жовтня 2011 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Lаnd Rover", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2 та під керуванням ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Зазначена пригода сталася з вини ОСОБА_1, якого постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2011 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "СК "Лафорт" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AA/7860875 від 12 жовтня 2011 року.

14 жовтня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ "СК "Лафорт" з письмовим повідомленням про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки "Lаnd Rover", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 13).

Відповідно до звіту № 831 від 3 листопада 2011 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 33069 грн. 89 коп.

На підставі заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 23 листопада 2011 року та страхового акта №1310893 від 14 січня 2012 року, ПрАТ "СК "Лафорт" 18 січня 2012 року виплатило власнику автомобіля марки "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 33069 грн. 89 коп., що підтверджується платіжним врученням № 1555 від 18 січня 2012 року (а. с. 14; 34; 35).

1 липня 2013 року між ТОВ "Маркс.Капітал" та ПрАТ "СК "Лафорт" був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01/01-07 2103Р, відповідно до умов якого ПрАТ "СК "Лафорт" передає, а ТОВ "Маркс.Капітал" приймає та зобов'язується оплатити усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до ПрАТ "СК "Лафорт" як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування Перелік таких вимог визначається згідно Додатку №1 до даного Договору (а. с. 5-8).

Як вбачається з Додатку №1 до вказаного договору, зокрема, відповідно до наведеного у цьому Додатку переліку регресних вимог, що передається, позивач має право регресної вимоги до відповідача.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо письмового повідомлення страховика ПрАТ "СК "Лафорт" про дорожньо-транспортну пригоду, однак позивачем не доведено і в обґрунтування позовних вимог не зазначено виконання відповідачем іншого обов'язку щодо вжиття останнім заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а, отже, та обставина, що відповідач не виконав обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду не є достатньою підставою для пред'явлення страховиком регресних вимог до відповідача.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих пари експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Зазначеним Законом визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Аналіз статтей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про навність як обов'язку страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідного права страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Наведена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року (справа № 6-1цс14), яка в силу статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У матеріалах справи відсутні докази того, що водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 у встановлений законом і договором строк належним чином повідомив страхову компанію, з якою було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14 жовтня 2011 року.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у порушення ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у встановлений законом і договором строк не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду та не надав доказів здійснення ним такого повідомлення, це позбавило його права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком, а відтак до страховика перейшло право зворотної вимоги (регресу) до нього у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Зазначеним обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного спору, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, стягення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Маркс.Капітал" майнової шкоди в розмірі 33069 грн. 89 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ТОВ "Маркс.Капітал" витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 грн. 04 коп.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" майнову шкоду в розмірі 33069 грн. 89 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 грн. 04 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

Г.І.Усик