Справа № 561/986/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.

за участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті її чоловіка ОСОБА_3.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що 03 грудня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_3 Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Олександрове, вул. Набережна, 37, Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 предявлений позов визнала повністю. Суду пояснила, що вона є дочкою спадкодавця. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_3 (а.с.11). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне йому майно.

За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок с. Олександрове, вул. Набережна, 37 значиться спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.16-20).

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_3 (а.с.14), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

З листа Зарічненської районної державної нотаріальної контори від 16 жовтня 2015 року № 01-16/264 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 15 січня 2015 року заведено спадкову справу № 5, єдиним спадкоємцем по даній справі є позивач (а.с.31).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, (а.с.7,12), та протягом строку для прийняття спадщини не відмовилася від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

06 жовтня 2015 року Зарічненська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, як спадкоємиці за законом, оскільки на житловий будинок за адресою: с. Олександрове, вул. Набережна, 37, Зарічненського району, Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ (а.с.4).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: с. Олександрове, вул. Набережна, 37, Зарічненського району, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка помер 03 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2123,95 грн. (Дві тисячі сто двадцять три гривні девяносто пять копійок) понесених нею витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя Р.В. Світличний