Справа № 136/1671/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" жовтня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів присуджених за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини, -

ВИРІШИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтовуючи підставність своїх вимог таким.

Рішенням Липовецького районного суду від 17.09.2009 року з відповідача на її, ОСОБА_1, користь стягнуто аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. На час прийняття судом даного рішення розмір аліментів в сумі 300 гривень відповідав мінімальному розміру аліментів, що був встановлений законодавцем. В даний час мінімальний обов'язковий розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років становить близько 500 гривень. Дочка підросла, потребує додаткових матеріальних витрат на її утримання та виховання. Вона, ОСОБА_1, на даний час, не має можливості самостійно утримувати дочку, оскільки погіршився її матеріальний стан, на відміну від відповідача, який має власний, нерегулярний заробіток, працюючи неофіційно. Зараз пройшло різке подорожання продуктів харчування, одягу, а тому вона не в змозі хоча б мінімально задовольнити першочергові потреби дитини. Ураховуючи наведене позивач просила суд змінити розмір присуджених до стягнення із відповідача аліментів за рішенням Липовецького районного суду від 17.09.2009 року на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 з твердої грошової суми 300 гривень на тверду грошову суму 700 гривень, вважаючи, що відповідач спроможний їх сплачувати в такій сумі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, вказавши на обставини викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити у заявленому обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на час винесення рішення суду про присудження аліментів із нього на користь позивача на утримання їх спільної дитини він працював неофіційно - їздив на заробітки та мав можливість сплачувати позивачці аліменти на дочку ОСОБА_4 в розмірі по 300 гривень щомісячно. Після отримання травми у вигляді закритого перелому лівої пяткової кістки, його стан здоровя значно погіршився, а тому він не має можливості заробляти гроші тимчасовими заробітками навіть в тому розмірі, в якому заробляв раніше.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Липовецького районного суду від 17.09.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджено аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 07.09.2009 року і до повноліття дитини (а.с.6).

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Зібрані у справі докази підтверджують обставини, що пояснив відповідач в судовому засіданні на спростування вимог щодо зменшення розміру аліментів.

Так, відповідно до відомостей Головного управління ДФС у Вінницькій області від 15.10.2015 року за №9245, ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 30.06.2015 рік доходів у ЦБД ДРФО немає. Відповідно до Виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2, останній перебував на лікуванні з 05.05.2015 року, у звязку із отриманням закритого перелому лівої пяткової кістки. В підтвердження сплати аліментів, відповідач надав суду квитанцію про здійснення грошового переказу аліментів в адресу позивача. Згідно довідки Липовецької міської ради від 07.10.2015 року за №4967, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає із батьками та ще двома братами.

У той же час в підтвердження обставин наведених у позовній заяві позивач не надала жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.58, 59 ЦПК України щодо погіршення чи покращення її матеріального та сімейного стану.

Частина 2 ст.61 ЦПК України визначає, що не потребують доказування обставини, визнані судом загальновідомими.

Вказана норма закону визначає загальновідомими обставини ті, які відомі широкому колу осіб, в тому числі і складу суду. Вони не потребують доказування тому, що об'єктивність їх існування очевидна.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6-ти до 18 років складає 1455 гривень згідно внесених змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік". Мінімальний розмір аліментів, що визначений законодавцем для дитини відповідно до положень ст.182 СК України становить 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку це становить 436 гривень 50 копійок.

Також не потребує доказування факт значний рівень інфляції та здорожчання цін на продукти харчування та одяг.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи встановлені судом обставини, а також обставини, що визначені ст.182 СК України, які перевірені зібраними доказами, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 440 гривень щомісячно, а тому позов слід задовольнити частково.

Висновок суду про те, що відповідач ОСОБА_2В спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 440 гривень щомісячно ґрунтується на тих обставинах, що відповідач є особою працездатного віку, на обліку в службі зайнятості, як безробітний не перебуває, отримає нерегулярні доходи, що не заперечується відповідачем, розмір яких не може бути проконтрольований будь - яким чином. При цьому, суд враховує, що відповідач в зв'язку із травмою не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка - 700 гривень щомісячно.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

На підставі ст. 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначених за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.09.2009 року, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із його заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно на 440 гривень щомісячно.

В решті позовних вимог - відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виконавчий лист виданий за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.09.2009 року у справі №2-528/09, витребувати з Відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції та залишити його без подальшого виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487, 20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5