Справа № 627/1873/14-ц
02 липня 2015 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі :
головуючого Вовк Л.В.
з участю секретаря Казакової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приват Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на житловий будинок, стягнення заборгованості за кредитним договором,
В грудні 2014 року публічне акціонерне товариств комерційний банк „ПриватБанк ( далі - ПАТ КБ « ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення звернення на житловий будинок.
В травні 2015 року позивач уточнив позов , вказавши , що в спірному будинку проживає та зареєстрований ОСОБА_2 , який підлягає виселенню .Прохав висилити , крім ОСОБА_1, її сина ОСОБА_2 з вказаного вище будинку.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав задовольнити.
Відповідачі у відкрите судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином та у встановлений законом порядок.
Відповідно до довідки Краснокутської селищної ради від 03.02.2015 року ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2
Згідно ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
У разі відсутності осіб , які беруть участь у справі , за такою адресою, вважається , що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином.
У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України.
Суд , заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.
02.09.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок по пр. Оболонський,35 в смт.Краснокутськ, загальною площею 68,00 кв. м., який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Вимогою від 05.09.2014 року направленій ПАТ КБ « Приват Банк» ОСОБА_1, позивач вимагав від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі в 30 денний строк з дня отримання вимоги. Крім того, позивач повідомив , що має намір продати житловий будинок відповідача та вимагав звільнити житло.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.
Забезпечення виконання зобов'язання здійснюється шляхом встановлення спеціальних способів, які стимулюють боржника до належної поведінки, гарантують виконання ним основного зобов'язання з урахуванням інтересів кредитора. Ці способи спрямовані на упередження або зменшення обсягу негативних наслідків, які можуть настати у разі порушення зобов'язання.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».
Дані положення закріплені ст.ст. 546, 572, 575 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
При цьому, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачений такий спосіб реалізації предмета іпотеки як продаж іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві.
Згідно з роз'ясненнями, які містяться в 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Договором іпотеки , укладеним між позивачем та відповідачем , передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотеко держателя письмової згоди на такі дії .Враховуючи той факт , що іпотеко держатель на надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки , позивач вважає , що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст.629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотеко держателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.
Згідно з ч.2 ст.39 Закону України « Про іпотеку « одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців , якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення , а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ « про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підствою для виселення всіх мешканців .
Як зазначає довідка Краснокутської селищної ради від 03.02.2015 року, по пр..Оболонський ,35 в смт.Краснокутськ зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 підлягають виселенню із житла ,яке є предметом іпотеки.
У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт порушення відповідачем договірних зобовязань знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1090,51 грн., що підтверджено квитанцією про сплату.
В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 525,526, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Позов Публічного акціонерного товариства КБ „Приват Банк про звернення стягнення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,які зареєстровані та проживають у вказаному житловому будинку по пр.Оболонський ,35 в смт.Краснокутськ зі зняттям з реєстраційного обліку .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « Приват Банк» сплачений судовий збір у сумі 1090 ( одна тисяча дев»яносто ) грн. 51 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_3