Справа № 139/824/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2003 року померла ОСОБА_4. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 542 площею 2, 4225 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 Спадкоємцем за законом є ОСОБА_2, яка спадщини не прийняла і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (позовна заява а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позов визнали (а.с. 20, 21).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_4 померла 03 листопада 2003 року (а.с. 8).

Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 564 від 19 серпня 2015 року (а.с. 11), витягом з технічної документації з поділу земель колективної власності і виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні частки (пай) взамін сертефікатів, членам колишнього КСП «Подільський край» с. Котюжани № 1070/01-11 від 07 вересня 2015 року (а.с. 12), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4225 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року).

По своїй смерті спадкодавець ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Котюжанівської сільської Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_5 21 лютого 2003 року (а.с. 9), на імя ОСОБА_1.

За даними сільської ради станом на 19 серпня 2015 року заповіт не змінено і не скасовано (а.с. 9). Таке ж стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.09.2015 року (а.с.22-23)

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 564 від 19 серпня 2015 року (а.с. 11) доведено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки проживав і був зареєстрований з нею за однією адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 28 серпня 2015 року (а.с. 10), слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище ОСОБА_4 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 556 від 18 вересня 2015 року (а.с. 14).

Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця ОСОБА_4 за заповітом.

Керуючись ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку № 542 площею 2,4225 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка настала 03 листопада 2003 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________