АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2380/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Шипович В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу та процентів,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу та процентів, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.10.2014 року між ним та Банком було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 3 місяці в іноземній валюті. На виконання умов вказаного договору, ОСОБА_7 вніс банку 10 000 доларів США на строк з 22.10.2014 р. по 22.01.2015 р. за умови сплати позивачеві банком 12% річних за користування грошовими коштами.

22.01.2015 року ОСОБА_7 уклав із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 1 місяць в іноземній валюті, на підставі якого передав банку в якості вкладу 5000 доларів США на строк з 22.01.2015 року по 22.02.2015 року, за умови сплати йому відповідачем 10% річних за користування грошовими коштами.

24.02.2015 року позивач ОСОБА_7 уклав із банком Додаткову угоду № 1 до договору-заяви від 22.01.2015 року згідно з якою продовжено строк розміщення грошових коштів в сумі 5000 доларів США з 24.02.2015 року по 23.03.2015 року зі сплатою йому Банком 4% річних за користування грошовими коштам. Однак після закінчення строку дії вказаних договорів та додаткової угоди відповідачем не повернуто позивачу всієї суми вкладів та процентів.

ОСОБА_7 просив суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь суму вкладу 3803,28 дол. США та проценти в іноземній валюті за ставкою 12% річних за весь час користування до дня фактичного повернення згідно договору-заяви від 22.10.2014 р. та 5000 доларів США за ставкою 10% і 4% річних згідно договору-заяви від 22.01.2015 р.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_7 суму банківського вкладу у розмірі 3803 долари США 28 центів США за договором-заявою від 22.10.2014 року «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 3 місяці в іноземній валюті» та проценти за вказаним договором за період з 23.01.2015 року по 24.06.2015 року у розмірі 191 долар США 31 цент США. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_7 суму банківського вкладу у розмірі 5000 доларів США за договором-заявою від 22.01.2015 року «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 1 місяць в іноземній валюті» та додатковою угодою №1 від 24.02.2015 року до вказаного договору, а також проценти за вказаним договором та додатковою угодою за період з 24.03.2015 року по 24.06.2015 року у розмірі 50 доларів США 96 центів США та 1947,11 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішення представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, вважаючи, що заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року прийняте з порушенням норм матеріального права та просить скасувати оскаржуване заочне рішення і прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу та процентів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 22.10.2014 року між ним та Банком було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 3 місяці в іноземній валюті. На виконання умов вказаного договору, ОСОБА_7 вніс банку 10 000 доларів США на строк з 22.10.2014 р. по 22.01.2015 р. за умови сплати позивачеві банком 12% річних за користування грошовими коштами.

22.01.2015 року ОСОБА_7 уклав із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класик» на 1 місяць в іноземній валюті, на підставі якого передав банку в якості вкладу 5000 доларів США на строк з 22.01.2015 року по 22.02.2015 року, за умови сплати йому відповідачем 10% річних за користування грошовими коштами.

24.02.2015 року позивач ОСОБА_7 уклав із банком Додаткову угоду № 1 до договору-заяви від 22.01.2015 року згідно з якою продовжено строк розміщення грошових коштів в сумі 5000 доларів США з 24.02.2015 року по 23.03.2015 року зі сплатою йому Банком 4% річних за користування грошовими коштам.

Частиною 1 статті 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав взяті за договором зобов'язання та вніс визначено договором суму коштів, що не заперечується сторонами.

Пунктом 6 укладеного договору встановлено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.2 Основних умов.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з закінченням строку дії договорів, позивачем 24.03.2015 р. було направлено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимогу про повернення банківського вкладу.

В порушення вимог закону та договору, банк взяті зобов'язання не виконав та не повернув вкладнику вклад та проценти, а тому суд вірно прийшов до висновку, про стягнення коштів.

Тому вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, яким задоволив позовні вимоги ОСОБА_8

Посилання апелянта на Постанову Правління Національного Банку України від 3 березня 2015 року N 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якою було обмежено видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків є безпідставним, так як відповідно до пункту 9 дана постанова набирає чинності з 04 березня 2015 року і діє до 03 червня 2015 року включно. Таким чином на момент ухвалення рішення 24.06.2015 року дана постанова втратила свою чинність.

Інші доводи апеляційної скарги перевірені судом апеляційної інстанції та не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року відхилити, а заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :