Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1155/15-ц
Провадження №: 2/332/1449/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Федоренко О.І.

при секретарі Педак С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Запорізьке Регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2015 р. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Запорізьке Регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів, обґрунтовуючи вимоги тим, що між сторонами був укладений договір №2110/370-13 строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт». Відповідно до умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв вклад у сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень строком з 20.02.201З р. по 03.02.2014р. Позивач у банківський день 09.02.2015 р. подав заяву про дострокове розірвання Договору та дострокове повернення всієї суми вкладу, тобто 100000,00 грн. 16.02.2015. р., 17.02.2015 р., та 25.02.2015 р. позивачу було повернуто 2500 (дві тисячі пятсот) гривень. Однак до дня подання цієї позовної заяви відповідач не повернув позивачу всю суму вкладу. Позивач просить стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 97500 (дев'яносто сім тисяч п'ятсот) грн 00 коп..

Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій від відшкодування моральної шкоди відмовився, а на інших позовних вимогах наполягає, просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку,

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №2110/370 -13 строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» (а.с.4-5). Відповідно до умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв вклад у сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень строком з 20.02.201З р. по 03.02.2014р. Підтвердженням внесення вкладу є квитанція від 29.01.2013 р. (а.с.6).

Відповідно до п.4.1 після закінчення кожного строку на який було продовжено розміщення Вкладу кошти з депозитного рахунку можуть бути повернуті Клієнту за його письмовою вимогою. Далі за договором, - вкладник має право вимагати, а відповідач зобов'язаний повернути вклад у випадку дострокового розірвання договору. Згідно п. 4.2 Договору у разі дострокового отримання суми вкладу та розірвання дії договору за ініціативою вкладника, вкладник зобов'язаний повідомити про це банк шляхом подання заяви за 10-ть календарних днів до дати, коли вкладник бажає отримати достроково вклад.

Скориставшись своїм правом, позивач у банківський день 09.02.2015 р. подав заяву про дострокове розірвання Договору та дострокове повернення всієї суми вкладу, тобто 100000,00 грн. 16.02.2015. р., 17.02.2015 р., та 25.02.2015 р. позивачу було повернуто 2500 (дві тисячі пятсот) гривень. (а.с. 26,27). Однак до дня подання цієї позовної заяви відповідач не повернув позивачу всю суму вкладу.

Своєю бездіяльністю відповідач порушив гі.4.1, п.2.2.1., п. 4.2 Договору, а також положення п. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, відповідно до якого за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад за першою вимогою вкладника, крім вкладів, що зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, що встановлені договором.

Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу всю суму вкладу. Невиконанням своїх зобов'язань за Договором відповідач порушив принцип рівності сторін за Договором. Відповідач, незважаючи на положення Договору, протиправно утримує зроблений мною вклад, який є моєю власністю. Іншим шляхом, ніж звернення до суду, я не можу забрати свій вклад у відповідача та поновити свої порушені права. Своєю бездіяльністю відповідач порушив права позивача як споживача, які охороняються законодавством України, зокрема Законом України «Про захист прав споживачів», а відповідно до ст. 21 вказаного закону порушення принципу рівності сторін договору є порушенням прав споживача.

Протиправно утримуючи вклад позивача, відповідач порушив право власності на нього. А відповідно до п. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача мало місце порушення прав споживача, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави, судовий збір в розмірі 975 грн.

Керуючись ст.. 23, 1060 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 97500 (дев'яносто сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 975 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.І.Федоренко