Справа № 159/1572/15-ц
Провадження № 2/159/550/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Миронюка М.Г.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» звернулось з позовом до фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН», ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 ЛЛП" («ENERI TRADE LLP») 15.03.2012р. на рахунок ОСОБА_5, що діє в інтересах фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» сплачено 10000,00Євро, 16.03.2012р. сплачено 6000,00Євро, 10.05.2012р. сплачено 25000,00Євро 18.05.2012р. сплачено 18000,00Євро. Доказом перерахування даних коштів за вказаний період є банківська виписка надана АВLV ВАNK від 10.04.2013р.(додається до позову).

Загальна сума, що перераховано Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 ЛЛП" («ENERI TRADE LLP») в користь фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» склала 59000 Євро.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки від 1.04.2012 року.

Згідно п. 1.1 Договору поруки №1 Поручитель, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, поручається перед КРЕДИТОРОМ за виконання БОРЖНИКОМ) (ОСОБА_6 та/або юридичною особою фірмою «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» його/їх (разом або окремо) будь-яких зобов'язань перед КРЕДИТОРОМ, що випливають або будуть випливати в ході господарських чи цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 2.1 - 2.2 Договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. П.2.2 цього договору передбачає відповідальність поручителя перед кредитором.

П. 2.2.3. Договору поруки встановлює зобов'язання повернути кредитору кошти отримані боржником без належної правової підстави (глава 83 ЦК України).

13.02.2015р. на адресу відповідачів було направлено вимоги про повернення коштів, отриманих без достатніх правових підстав. На момент звернення вимоги не виконані жодним із відповідачів, що являється грубим порушенням цивільних прав позивача.

Позивач просить стягнути солідарно з фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» та ОСОБА_7 59000,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позовну вимогу підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю.

Представник фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» ОСОБА_8 позов не визнав з підстав, що позивачем не надано доказів щодо порушення фірмою «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» будь якого зобовязання та просив у позові товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 подала в суд заяву в якій вказала, що в звязку із зайнятістю в неї відсутня можливість зявитись в судове засідання і просить здійснювати судовий розгляд за її відсутності, додатково повідомляє, що факти викладені в позовній заяві дійсно мали місце, підтверджує підписання договору поруки і позов визнає повністю.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про залишення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до фірми «ОСОБА_9 і Палети» про повернення коштів без розгляду , а вимогу до ОСОБА_7 підтримали повністю.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 12.10.2015 року позовну заяву у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4, фірми «ОСОБА_9 і Палети» про повернення коштів в частині вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до фірми «ОСОБА_9 і Палети» про повернення коштів залишено без розгляду.

Суд в ході судового розгляду заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав слід відмовити за безпідставністю вимоги.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснення представника позивача ОСОБА_10 ТзОВ "ОСОБА_3 ЛЛП" («ENERI TRADE LLP») 15.03.2012р. на рахунок фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» сплачено 10000,00Євро, 16.03.2012р. сплачено 6000,00Євро, 10.05.2012р. сплачено 25000,00Євро 18.05.2012р. сплачено 18000,00Євро. Доказом перерахування даних коштів за вказаний період є банківський звіт по рахунку надана АВLV ВАNK, кий був оглянутий в судовому засіданні. Як пояснив представник позивача ОСОБА_1 зазначені кошти були перераховані на прохання власника фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» Науманн ОСОБА_11, і мали ним через деякий час повернуті.

При цьому представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що при перерахунку цих коштів на рахунок фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» будь яка угода з цією фірмою не укладалась. З Науманн ОСОБА_11 його познайомила ОСОБА_7, і він, знаючи добре відповідачку ОСОБА_7, перерахував грошові кошти не укладаючи при цьому письмової угоди та надіючись що через деякий час з Науманн ОСОБА_11 буде укладена письмова угода , і кошти той поверне, але Науманн ОСОБА_11 став уникати зустрічей і відмовлявся укладати угоду. Тоді він поросив ОСОБА_7 укласти договір поруки, на що та погодилась, а тому вважає, що фірма «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» отримала грошові кошти в сумі 59000,00 євро без достатніх правових підстав, і тому ці кошти відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула грошові кошти без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути позивачу ці кошти, а ОСОБА_7, як поручитель має нести також цивільну відповідальність.

Суд вважає, що за таких обставин визнання відповідачем ОСОБА_7 суперечить вимогам закону, а тому відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України слід відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову.

Згідно ст. 1212 ч.1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст..1212 ч.2 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком полії.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 554 ч.2 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором порки.

Із договору поруки № 1 від 1.04.2012 року вбачається , що даний договір укладений між ТзОВ "ОСОБА_3 ЛЛП" («ENERI TRADE LLP») і ОСОБА_7 і відповідно до п.3.2 та п.5.1.4 цього договору кредитор відповідно звертається до поручителя із вимогою про виконання зобовязання, якщо зобовязання не було виконане боржником та має право у разі невиконання боржником своїх зобовязань за контрактом предявити свої вимоги до поручителя.

Суд також вважає, що договором поруки може забезпечуватись певне забовязання боржника перед кредитором, а з договору поруки № 1 вбачається, що сторони цього договору не визначили по якому зобовязанню фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» буде нести відповідальність ОСОБА_7

За змістом договору поруки № 1 від 1.04.2012 року випливає, що з однієї сторони цей договір не може бути припиненим ніколи, оскільки поруку укладено не до конкретного зобовязання, а до будь яких зобовязань, що випливають або будуть випливати в ході господарських чи цивільно правових відносин, а в той же час п.7,2 цього договору передбачає, що порука припиняється з припиненням нею зобовязання.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що ініціаторами укладення договору поруки були директор ТзОВ "ОСОБА_3 ЛЛП" («ENERI TRADE LLP») ОСОБА_1 і ОСОБА_7, а фірма «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» або власнику цієї фірми ОСОБА_9 ОСОБА_11 нічого не відомо про існування такого договору і ним цей договір не посвідчувався.

Позивач заявляючи позов до фірми НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» і ОСОБА_7 обґрунтовував свою вимогу ст. 1212 ЦК України, а саме що грошові кошти в сумі 59000,00 євро, які були позивачем перераховані на рахунок фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» без правової підстави, так як між сторонами на момент перерахунку цих коштів не було укладено будь якої угоди і в подальшому така угода не була укладена, а до ОСОБА_7, як до поручителя по зобовязанням фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН»

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Обєктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України (правова позиція ВСУ у постанові від 2.10.2013 року у справі № 6 88 цс 13)

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи, відповідачу перараховані грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству.

Крім того, грошові кошти позивачем не передавались у власність фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН», їх було перераховано на прохання власника фірми «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН».

За таких обставин, ураховуючи, що доказів визнання укладеного правочинну недійсним або його розірвання не надано, суд дійшов висновку про безпідставність посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем фірмою «НАУМАНН МАШІНЕН і ПАЛЕТТЕН» безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Отже, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог, і при цьому до правовідносин, які регулюються ст.1212 ЦК України не можуть застосовуватись норми зобовязального права, в тому числі і договір поруки.

Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому, а тому в позові товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав слід відмовити, так як до правовідносин, які регулюються ст.1212 ЦК України яким обгрунтовує свої вимоги позивач не можуть застосовуватись норми зобов"язального права, в тому числі і договір поруки.

У відповідності ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 99, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 174, 177, 202, 205, 207, 509, 553, 554,600, 601, 604 607, 609, 1212 ЦК України ,-

В И Р І Ш И В :

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛЛП» до ОСОБА_4 про повернення коштів отриманих без достатніх підстав відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2015 року.

Головуючий:ОСОБА_12