Ухвала

іменем україни

18 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини», третя особа - відділ державної реєстраційної служби Яготинського районної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди;

за зустрічним позовом спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба», ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок;

за зустрічним позовом ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба», третя особа - спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини», про встановлення факту нікчемності договорів оренди земельних ділянок, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба» (далі - ТОВ «Агрофірма «Дружба») на рішення Яготинського районного суду Київської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ТОВ Агрофірма «Дружба» звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та ОСОБА_14, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 в 2006 році були укладені договори оренди земельних ділянок, які розташовані в межах Капустинської сільської ради та зареєстровані в Державному реєстрі земель. Проте, не розриваючи зазначені договори оренди, орендодавці уклали нові договори оренди зі спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (далі - СП ТОВ «Нива Переяславщини») на ті ж самі земельні ділянки. З огляду на зазначене, позивач просив визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між відповідачами (фізичними особами) та СП ТОВ «Нива Переяславщини», скасувати рішення про державну реєстрацію, яке виникло на підставі договорів оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами та СП ТОВ «Нива Переяславщини» та зобов'язати відділ державної реєстраційної служби Яготинського РУЮ внести запис до Державного реєстру прав про скасування речового права оренди, яке виникло на підставі договорів оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами та СП ТОВ «Нива Переяславщини».

СП ТОВ «Нива Переяславщини» пред'явило зустрічний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що договори оренди, укладені між ТОВ «Агрофірма «Дружба» та ОСОБА_14, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 є недійсними, оскільки державна реєстрація цих договорів у встановленому порядку не здійснювалась, не були відкриті поземельні книги, книги записів реєстрації договорів оренди також не містили відомостей щодо кадастрових номерів земельних ділянок.

ОСОБА_17 (правонаступник ОСОБА_14), ОСОБА_18 (правонаступник ОСОБА_3.), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_20 (правонаступник ОСОБА_9.), ОСОБА_10, ОСОБА_21 (правонаступник ОСОБА_15), ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 пред'явили зустрічний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що укладені ними договори оренди з ТОВ «Агрофірма «Дружба» є нікчемними, оскільки під час проведення державної реєстрації цих договорів не було визначено кадастрових номерів земельних ділянок. Крім цього, в договорах оренди відсутні істотні умови, а саме: вони не містять плану або схеми земельної ділянки, умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. З огляду на зазначене, позивачі просили встановити нікчемність та визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ними та ТОВ «Агрофірма «Дружба».

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 5 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2014 року, у задоволенні ТОВ «Агрофірма «Дружба» та зустрічному позові СП ТОВ «Нива Переяславщини» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 задоволено.

Визнано нікчемними договори оренди земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, укладені між ТОВ «Агрофірма «Дружба» та:

- ОСОБА_13 27 грудня 2006 року;

- ОСОБА_22 16 червня 2006 року;

- ОСОБА_23 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_3 26 червня 2006 року;

- ОСОБА_4 26 травня 2006 року;

- ОСОБА_5 26 травня 2006 року;

- ОСОБА_24 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_7 9 жовтня 2008 року;

- ОСОБА_8 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_9 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_10 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_15 21 грудня 2006 року;

- ОСОБА_11 16 серпня 2006 року;

- ОСОБА_14 26 травня 2006 року;

- ОСОБА_16 21 грудня 2006 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма «Дружба» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині первісного позову та зустрічного позову ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а у задоволенні відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судові рішення в частині зустрічного позову СП ТОВ «Нива Переяславщини» не оскаржуються, а тому касаційному перегляду не підлягають.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_17 та інших до ТОВ «Агрофірма «Дружба», суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що при укладенні договорів оренди між фізичними особами та ТОВ «Агрофірма «Дружба» не відбулася державна реєстрація договорів у встановленому законом порядку, не були відкриті поземельні книги, книги записів реєстрації договорів оренди також не містили відомостей щодо кадастрових номерів земельних ділянок, а тому ці договори відповідно до ст. 216 ЦК України є нікчемними.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Агрофірма «Дружба», суди попередніх інстанцій виходили з відсутності підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів оренди земельних ділянок, укладених між позивачами за зустрічним позовом та СП ТОВ «Нива Переяславщини».

Проте повністю погодитися із такими висновками судів попередніх інстанцій не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що у 2006 році між ТОВ «Агрофірма «Дружба» та ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_25, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_14 були укладені договори оренди земельних ділянок, які містять відомості про здійснену реєстрацію у Яготинському відділі Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області.

З копій договорів вбачається, що в них відсутні дані про присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів, до договорів оренди не додані копії документів, що за умовами договору є його невід'ємною частиною, за виключенням акту приймання-передачі об'єкту оренди.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

В обґрунтування позовних вимог про визнання оспорюваних договорів оренди нікчемними позивачі посилались на те, що в цих договорах оренди земельних ділянок відсутні істотні умови, зокрема: відсутні дані про присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів, відсутня індексація орендної плати, форми платежу, порядок її внесення та відповідальність за її несплату; умови використання земельної ділянки, яка передається в оренду.

Однак, у розумінні ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним, а не для визнання договору нікчемним.

Крім цього, суди належним чином не врахували, що визнаючи договір недійсним в порядку ст. 15 Закону України "Про оренду землі", слід враховувати, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, судам необхідно встановлювати чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутню в договорах оренди умов, передбачених ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", визначати істотність цих умов, а також з'ясовувати у чому саме полягає порушення законних прав.

Як на одну з підстав визнання договорів оренди нікчемними суди попередніх інстанцій послалися на те, що фактично державна реєстрація спірних договорів не відбулася, оскільки був порушений порядок її проведення.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог статей 10, 212-214 ЦПК України належним чином доводи та заперечення сторін не перевірив, не з'ясував фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, зокрема, чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутню в договорах оренди умов, передбачених ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", не визначив істотність цих умов, не з'ясував у чому саме полягає порушення законних прав орендодавців, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов передчасного висновку про задоволення зустрічного позову фізичних осіб-орендодавців та відмову у задоволенні первісного позову ТОВ «Агрофірма «Дружба».

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, всупереч вимог статей 303, 304, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, не зазначив в ухвалі конкретних обставин і фактів, що спростовують такі доводи та передчасно залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що порушення судами норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування в оскаржуваній частині із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба» задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2014 року скасувати в частині позовних вимог ТОВ «Агрофірма «Дружба» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди та зустрічного позову ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ТОВ «Агрофірма «Дружба» про встановлення факту нікчемності договорів оренди земельних ділянок, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін