Справа № 484/3562/15-ц
Провадження № 2/484/1602/15
Рішення

Іменем України

01.10.2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді: Максютенко О.А.

при секретарі: Завірюха В.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 5.72 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті ОСОБА_4 залишився спадок у тому числі, у виді зазначеної земельної ділянки, яку вона не може переоформити в нотаріальному порядку, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 001534 від 31.10.2002 року.

Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, однак не може перереєструвати на себе спадкову ділянку через зазначену обставину, і виправити її він не може в зв'язку зі смертю власника, тому просила винести судове рішення про визнання за нею права власності на дане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність позовні вимоги визнає.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

05 березня 2015 року помер ОСОБА_4, актовий запис №02 від 06.03.2015 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 0,32 га, виділеної для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Дана ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю на підставі рішення 21 скликання Полтавської сільської Ради народних депутатів від 17.12.1993 року №9.

При житті ОСОБА_4 склалв заповіт, посвідчений 14 січня 2015 року секретарем виконавчого комітету Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за яким він заповів на випадок своєї смерті зазначену земельну ділянку позивачці по справі ОСОБА_2.

Відповідачка по справі є донькою спадкодавця та спадкоємицею по заповіту від 28.09.2011

року, за яким ОСОБА_4 заповів їй все належне йому майно на день смерті. Заповіт посвідчено секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Позивач відповідно до ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Вона вчасно, в передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини проте, отримала від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення в нотаріальному порядку спадщини на земельну ділянку, оскільки не представила належний правовстановлюючий документ на цю спадкову нерухомість.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст. 131 ЦК України та п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки в тому числі і на підставі успадкування.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка, виділена для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, належала за життя ОСОБА_4 і дане майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу у справі.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 05 березня 2015 року, на земельну ділянку, площею 5.72 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя :