У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ліквідаційної комісії комунального підприємства «Стадіон Авангард» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Стадіон Авангард» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду указаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала на посаді головного бухгалтера комунального підприємства «Стадіон «Авангард» (далі - КП Стадіон «Авангард»). 12 вересня 2012 року її було звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України. З наказом про звільнення її було ознайомлено 18 вересня 2012 року, розрахунок заробітної плати при звільненні вона отримала 20 вересня 2012 року. Актом перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10 жовтня 2012 року встановлено, що на день перевірки КП «Стадіон «Авангард» не виплатило їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року стягнуто з КП «Стадіон «Авангард» на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату в розмірі 2 580 грн, але фактично отримано нею 16 вересня 2014 року в розмірі 2 546 грн 53 коп. Проте у подальшому КП «Стадіон «Авангард» заборгованість із заробітної плати так і несплатив.

Враховуючи викладене та з урахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_2 просила стягнути з КП «Стадіон «Авангард» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: з 28 вересня 2012 року до 30 червня 2015 року у розмірі 147 705 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 3 вересня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з КП «Стадіон «Авангард» на користь ОСОБА_2 147 705 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 вересня 2012 року до 30 червня 2015 року та 1 051 грн 35 коп. судового збору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Стадіон «Авангард» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Задовольняючи позов суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, про те що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-144 цс 13 від 29 січня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання касаційної скарги на те, що питання передбаченої ст. 117 КЗпП України відповідальності вже вирішено судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року, яким ухвалено стягнути з КП «Стадіон «Авангард» нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 2 580 грн, тому підстав для повторного застосування такої відповідальності немає, та що ст. 117 КЗпП України не передбачена відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після ухвалення рішення суду, яким вже вирішено питання такої відповідальності, були предметом перевірки та дослідження судами та є безпідставними.

Посилання касаційної скарги на те, що підприємство перебуває в стані ліквідації та на відсутність коштів, не можуть братись до уваги, оскільки сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає відповідальності за порушення норм трудового законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Стадіон Авангард» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ліквідаційної комісії комунального підприємства «Стадіон Авангард» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 вересня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник