справа №176/1012/15-ц
провадження №2/176/896/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з третьою особою Жовтоводським міським сектором Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною позовною заявою, та просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у будинку 12 по вул. Гвардійська в м. Жовті Води Дніпропетровської області, та зобов'язати Жовтоводський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що останні тривалий час у спірному житловому приміщенні не проживають (а.с. 4-7).

Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася. В своїй письмовій заяві просить розглянути справу у її відсутності. Проти винесення заочного рішення заперечувала. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявляються, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, заперечень щодо позову не надав. Окрім того їх виклик до суду був здійснений також на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом дачі оголошення в друкованому засобі, що підтверджується приєднаною до справи копії газети Вісті Придніпров`я № 78(1673) від 01.10.2015 року.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не повідомили суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідачів.

Третя особа, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Остання в письмовій заяві просила розглянути справу без участі представника Жовтоводського міського сектора головного управління державної міграційної служби згідно норм чинного законодавства і заперечень немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку 12 по вул. Гвардійській у м. Жовті Води Дніпропетровської області, відповідно до договору дарування від 23 липня 1992 року, який зареєстровано в Жовтоводській державній нотаріальній конторі за реєстровим №1-4940 (а.с.12-13).

13 червня 2008 року в вищезазначеній квартирі за згодою позивачки був зареєстрован ОСОБА_2, з метою працевлаштуватись на роботу. Фактично ОСОБА_2 в спірний будинок не вселявся, не користувався житловою площею, не проживав, особистих речей в квартирі не має, а реєстрація носила суто формальний характер.

В зазначеному будинку значиться зареєстрованим також син позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але останній виїхав на постійне місце проживання до Росії. Місце його проживання на теперішній час їй не відомо.

Фактично в спірній квартирі проживає тільки позивачка.

Перешкод в користуванні житлом для ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивач не чинить. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному будинку з самої реєстрації, тобто з 13.06.2008 року, також не намагався вселятись в спірну квартиру. Відповідач ОСОБА_3 виїхав з даного помешкання в 2010 році та до цього часу не разу не зявлявся.

Позивач ставлячи питання про визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку 12 по вул. Гвардійській в м. Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідачі без будь-яких поважних причин в спірній квартирі не мешкає понад 5 років, у той час, як вона не чинить їм перешкод у користуванні зазначеною квартирою.

Оскільки відповідачі до теперішнього часу зареєстровані у будинку це створює позивачці незручності, позивач фактично позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком на власний розсуд.

За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщення, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів (до звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Однак, згідно зі ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

За таких обставин, суд вважає без підставною вимогу позивача, щодо зобовязання Жовтоводського міського сектору державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 317, 321 ч.1, 386, 405 ЦК України та у відповідності із ст.ст. 11, 60, 112-115 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з третьою особою Жовтоводським міським сектором Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частуково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування будинком №12 по вул. Гвардійській у м. Жовті Води Дніпропетровської області.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення може бути оскаржене Апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек