Справа № 301/2092/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Мацунич М.В.,

при секретарі - Рогач О.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», від імені якого діє представник ОСОБА_2, на рішення Іршавського районного суду від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про визнання кредитного договору зі страхування життя позичальником недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 предявив до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі ПАТ « Платинум Банк») позов про визнання кредитного договору зі страхування життя недійсним.

Позивач зазначав, що із отриманого рішення незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» м. Київ від 16.01.2014 року по справі №110/13 за позовом ПАТ «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачу стало відомо про укладення ним із ПАТ «Платинум Банк» кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 20.12.2012 року за №40/3499EP1PT. Копію вказаного кредитного договору він отримав у Печерському суді м.Києва під час розгляду справи про скасування рішення третейського суду. Зазначає, що кредитний договір він не підписував, підпис в договорі вчинено іншою особою, а отже його волі на укладення такого не було.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати недійсним кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №40/3499EP1PT від 20.12.2012 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк»-з однієї сторони, ОСОБА_3- з другої сторони, та ПрАТ «Ренесанс Життя»-з третьої сторони.

Рішенням Іршавського районного суду від 24.04.2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір зі страхування життя позичальника №40/3499EP1PT від 20.12.2012 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк»-з однієї сторони, ОСОБА_3- з другої сторони, та ПрАТ «Ренесанс Життя»-з третьої сторони..

Стягнуто з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 706,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Платинум Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 879,05 грн. до спеціального Фонду державного бюджету України.

Не погодившись із рішенням суду, ПАТ «Платинум Банк» подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому посилаються на той факт, що висновок судово-криміналістичної експертизи з дослідження почерку і підписів, яким встановлено, що підпис ОСОБА_1 на кредитному договорі вчинено не ним не може бути підставою для визнання кредитного договору недійсним, оскільки згідно виписок по особовому рахунку підтверджено факт користування позивачем кредитними коштами та сплати процентів за їх користування. Крім того, судові витрати мали б стягуватися з обох відповідачів: ПАТ «Платинум Банк» і ПрАТ «Ренесанс Життя», а суд стягнув такі лише з ПАТ «Платинум Банк». З цих підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу не визнав, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Явку своїх представників ПАТ «Платинум Банк» і ПрАТ «Ренесанс Життя» у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає суду на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України розглянути справу в їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» в особі голови правління ОСОБА_4- з однієї сторони, ОСОБА_1- з другої сторони, ПрАТ «Ренесанс життя» в особі ОСОБА_5-з третьої сторони, укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №40/3499EP1PT (а.с.4).

На підставі вказаного кредитного договору, рішенням третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 08.05.2014 року, позовні вимоги ПАТ «Платинум Банк» задоволено та стягнуто з позивача на користь ПАТ «Платинум Банк» суму заборгованості за кредитним договором зі страхування життя в розмірі 91 061,95 грн. та суму сплаченого третейського збору в розмірі 1210,62 грн. (а.с.12,56-57).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням позивача ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.02.2015 року було призначено судову почеркознавчу експертизу і доручено її проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с.99-102).

Висновком судово-кримінальстичної експертизи з дослідження почерку і підписів Львівського НДІСЕ №9 від 27.03.2015 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1, розташовані в нижній частині лицьового боку справа, в лінійці після слова «Позичальник» та на зворотному боці в лінійці «Кобаль Михайло Данилович», графи «позичальник / Страхувальник:» кредитного договору зі страхування життя позичальника (поточний рахунок) №40/3499EP1PT, укладеного 20.12.2012 року між ПАТ «Платинум

Банк» в особі голови правління ОСОБА_4-з однієї сторони, ОСОБА_1-з другої сторони, ПрАТ «Ренесанс Життя» в особі першого заступника голови правління ОСОБА_5-з третьої сторони, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції у відповідності до ст.ст.202 ч.1, 215 ч.1, 216 ч.1, 638 ч.1 ЦК України, дійшов вірного висновку і визнав договір №40/3499EP1PT недійсним.

Доводи апелянта щодо користування позивачем кредитними коштами та сплати процентів за їх користування, судом до уваги не беруться, оскільки з виписок по особовому рахунку неможливо встановити особу та ідентифікувати її з особою позивача ОСОБА_1 і такі не доводять факту вільного волевиявлення особи на укладення правочину.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно стягнутих судових витрат, колегія суддів констатує наступне.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.5 пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Так, судові витрати у виді витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи та судового збору суд першої інстанції стягнув лише з ПАТ «Платинум Банк», хоча відповідачем у справі також є ПраТ «Ренесанс життя», а від так судові витрати підлягають стягненню з обох відповідачів у рівних долях.

Крім того, оскаржуваним рішенням стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 879,05 грн., однак доказів на стягнення саме такої суми судового збору колегією суддів в ході апеляційного розгляду справи не здобуто.

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674VI визначено, що ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,80 грн. і саме така сума підлягала стягненню в рівних долях з відповідачів на користь держави.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення Іршавського суду від 24.04.2015 року в частині стягнення судових витрат слід змінити.

Згідно п..4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товаристві «Платинум Банк», від імені якого діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 24 квітня 2015 року в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товаристві «Платинум Банк» (03680, м.Київ, вул.Амосова,12/1) та Приватного акціонерного товаристві «Ренесанс Життя» (904050, м.Київ, вул..Глибочицького,40, офіс №2-15) на користь ОСОБА_1 (90124, с.Сільце, вул.60-річчя Жовтня, буд.№72 Іршавського району Закарпатської області) по 1 353,00 грн.( одна тисяча триста пятдесят три грн. 00 коп.) за проведення судової почеркознавчої експертизи - з кожного.

Стягнути з Публічного акціонерного товаристві «Платинум Банк» (03680, м.Київ, вул.Амосова,12/1) та Приватного акціонерного товаристві «Ренесанс Життя» (904050, м.Київ, вул..Глибочицького,40, офіс №2-15) на користь держави по 121,80 грн. ( сто двадцять одна грн. 80 коп.) з кожного.

В решті рішення Іршавського районного суду від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :