н/п 2/490/2807/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника 3-ї особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення суми, треті особи директор ТОВ "Миколаївський Фонд Нерухомості РіКо-ЛТД" ОСОБА_4, ТОВ "Миколаївський Фонд Нерухомості РіКо-ЛТД"

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.04.2015р. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми за невиконання договору наміру від 13.03.2015р. у розмірі 41216 грн. та понесених судових витрат.

В обгрунтування позову зазначено, що 13.03.2015р. між сторонами було укладено письмовий договір наміру на укладення договору купівлі-продажу однокімнатної квартири №1, розташованої по вул.Шкапіна у буд. 9 м.Миколаєва, згідно якого відповідач передала позивачу завдаток у розмірі 700 доларів США в забезпечення виконання умов договору, та зобов'язались не пізніше 27.03.2015р. укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири.

На виконання умов договору позивач сплатив інформаційні та посередницькі послуги ТОВ "Миколаївський фонд нерухомості РіКо- ЛТД" в сумі 8400 грн. 19.03.2015р.

Однак, відповідач ухилялась від укладення договору купівлі-продажу. Таким чином, відповідач має сплатити позивачу подвійну суму завдатку, тобто 1400 доларів США та понесені позивачем витрати на інформаційні та посередницькі послуги у розмірі 8400 грн.

23.06.2015р. надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач 28.04.2015р. повернула позивачу 700 доларів США. Тому просить стягнути із відповідача залишок суми завдатку 700 доларів США, що еквівалентно 16401 грн., та 8400 грн. - інформаційні та посередницькі послуги, а всього 24801 грн.

Ухвалою суду від 20.10.2015р. до участі у справі в якості 3-ї особи залучено ТОВ "Миколаївський фонд нерухомості РіКо -ЛТД"

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3, вказав, що із позовом не згоден, оскільки сплачена позивачем сума 700 доларів є авансом, а не завдатком, вказану суму авансу відповідач повернула позивачу. При цьому договір купівлі-продажу квартири було укладено не з вини відповідача, яка правовстановлюючі документи на квартиру передала ОСОБА_4, який мав підготувати необхідний пакет документів, однак, цього не зробив та утримував правовстановлюючі документи у себе, а відповідачу були повернуті лише після її звернення до правоохоронних органів. Здійснити жодних дій, зокрема, щодо проведення оцінки майна, без зазначених документів відповідач не могла.

Що стосується вимог про відшкодування 8400 грн. інформаційних та посередницьких послуг, то ОСОБА_5 не брала на себе зобов'язання відшкодовувати вказані витрати, ці правовідносини виникли між позивачем та третьою особою.

Тому у задоволенні позову просить відмовити.

ОСОБА_4 вказав, що підтримує позов. Сторони у його присутності підписали договір наміру, відповідач мала надати довідки про відсутність заборгованості по комунальним послугам та відсутність зареєстрованих осіб у квартирі. Правовстановлюючі документи на квартиру відповідач передала йому згідно акту для проведення оцінки майна, та оскільки у акті не вказані повноваження третьої особи вчинити ці дії, а відповідач довіреність на його ім'я не надала, то він не зміг провести оцінку квартири. А через кільки днів ОСОБА_5 прийшла до ТОВ та сказала, що бажає підняти ціну продажу квартири. Гнєзділова це не влаштувало.

Документи на квартиру залишались у нього, так як Гнєзділов звернувся із проханням не повертати документи ОСОБА_5.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, третю особу, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 05.11.1996 р., належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 /а.с. 44-45/.

13.03.2015р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір наміру, згідно якого сторони домовились не пізніше 27.03.2015р. укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, за ціною 14000 доларів США. При цьому зазначено, що в якості забезпечення виконання умов зобов'язання, ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 завдаток у розмірі 700 доларів США. ОСОБА_5 до дня укладення договору купівлі-продажу зобов'язалась підготувати всі необхідні документи: витяг про реєстрацію права власності, звіт про експертно-грошову оцінку, довідки про відсутність зареєстрованих і заборгованостей по всім експлуатаційним розрахункам /а.с. 9/.

У п.5 вказаного договору наміру сторони домовились, що у випадку невиконання умов договору наміру ОСОБА_5, вона має сплатити ОСОБА_8 завдаток у подвійному розмірі та збитки, пов'язані з інформаційними та посередницькими послугами.

Між ОСОБА_8 та ТОВ "Миколаївський фонд нерухомості РіКо -ЛТД" 13.03.2015р. укладено договір №25, згідно якого останній бере на себе зобов'язання по наданню інформаційних послуг з підбору та пошуку об'єкта нерухомості, а ОСОБА_9 у випадку підписання договору наміру (попереднього договору) має сплатити разову винагороду у розмірі 14000 грн., при цьому провести передплату в рахунок загальної суми вказаної винагороди, на момент підписання договору намірів із власником квартири у розмірі 8400 грн. Решту суми у розмірі 5600 грн. - у день підписання договору купівлі-продажу квартири /а.с. 10/.

Згідно акту передання документів від 13.03.2015р., ОСОБА_5 передала для підготовки передпродажного пакету документів з продажу вищевказаного об'єкту нерухомості, директору ТОВ "МФН РіКо-ЛТД" - договір дарування від 15.11.1996р., витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 29.10.2014р., технічний паспорт /а.с. 11/.

19.03.2015р. ОСОБА_8 сплатив на рахунок третьої особи 8400 грн. за послуги за договором №25 від 13.03.2015р. /а.с. 16/.

01.04.2015р. ОСОБА_5 звернулась до правоохоронних органів із заявою щодо неповернення належних ій правовстановлюючих документів /а.с. 32/.

28.04.2015р. ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_10 належні їй правовстановлюючі документи /а.с. 37/, та 28.04.2015р. передала ОСОБА_8 700 доларів США /а.с. 36/.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - працівники ТОВ "МФН РіКо-ЛТД", пояснили, що після укладення договору наміру від 13.03.2015р., через пару днів, з'явилась ОСОБА_5 та вказала, що бажає підвищити ціну продажу квартири на кілька тисяч доларів, з чим покупець не погодився, тому угода купівлі-продажу не була укладена.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач зазначає, що при укладенні договору про наміри від 13.03.2015р., в забезпечення виконання зобов'язання, та в рахунок майбутньої оплати за договором купівлі-продажу, він передав відповідачу суму завдатку у розмірі 700 доларів США. Однак, суд не може погодитись із твердженням про те, що передана сума є завдатком.

Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто, як спосіб забезпечення зобов'язання, може забезпечувати лише дійсне зобов'язання. На момент передання суми у розмірі 700 доларів США, договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не було укладено.

Крім того, відповідно до змісту ст. 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Договором про наміри сторін з продажу обєкта нерухомого майна від 13.03.2015р. визначено істотні умови основного договору: обєкт нерухомості, що має бути відчуженим; ціна основного договору - сума коштів, за яку має бути продана квартира; валюта виконання грошового зобовязання; строк укладення основного договору - до 27 березня 2015 р.; умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, а також зобовязання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором.

Враховуючи те, що сторони на порушення вимог ч. 1 ст. 635 ЦК не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої ст. 657 цього Кодексу для основного договору, то відсутні правові підстави для задоволення позову щодо стягнення понесених позивачем витрат у розмірі 8400 грн. на інформаційні та посередницькі послуги, оскільки за правилом ч. 1 ст. 220 ЦК недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним. А підстав вважати суму у 700 доларів США завдатком немає, тому вона є авансом. Передана позивачем відповідачу сума у 700 доларів США, була повернена відповідачем 28.04.2015р. /а.с. 36/.

На підставі викладеного, у задоволенні вимог слід відмовити за безпідставністю вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 30, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст.220, 525, 526, 530, 570,571, 629, 635 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення суми, треті особи директор ТОВ "Миколаївський Фонд Нерухомості РіКо-ЛТД" ОСОБА_4, ТОВ "Миколаївський Фонд Нерухомості РіКо-ЛТД", - відмовити.

Судові витрати, віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.В.Мамаєва