Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/562/15-цПровадження №
У Х В А Л А

08 квітня 2015 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРиватБанк", м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги-50 до ОСОБА_2 про звернення стягнення,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення.

Дана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Судова практика виходить із того, що відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону № 898-IV передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим ч.1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийнятття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст. 109 ЖК. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1 ст. 55 Закону № 898-IV.

Виходячи із аналізу наведених правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч.2 ст. 40 Закону № 898-IV та ч.3 ст. 109 ЖК щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК щодо права особи для звернення до суду за захистом.

В позовній заяві не зазначено відомостей про осіб, яких просить виселити позивач з будинку за № 14 по вул. І. Богуна в м. Яготин Київської області. Крім цього, клопотання позивача про витребування довідки про склад сім"ї та реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки виконати неможливо, оскільки з"ясування факту реєстрації особи проводиться за даними прізвища, ім"я та по батькові. Разом з тим, як видно з довідки Яготинського районного сектору Управління ДМС України в Київській області, відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації за вказаною в позовній заяві адресою: с. Ничипорівка Яготинського району Київської області. вул. Гагаріна -22 з 23.04.2013 року та вибув в с. Селище Сокирянського району Чернівецької області.

В силу ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги-50 до ОСОБА_2 про звернення стягнення, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Литвин Л. І.