КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5121/14-ц
Провадження № 2/552/30/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.,

при секретарі Орламенко А.О.

за участі адвоката Шиян В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання 9/25 частини житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності, визнання права спільної часткової власності на 9/50 частин житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2014 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності подружжя, припинення права особи на частку у спільному майні. Посилалась на те, що вона з 24.04.2005 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1. 18.07.2007 року вона та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. 19.08.2005 року між нею та ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Продаж квартири вчинено за 90 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу. Після продажу вищезазначеної квартири, вона з відповідачем почала проживати за адресою: АДРЕСА_2, 9/25 частини якої належали на праві власності ОСОБА_5. Відповідно до договору дарування, посвідченого 31.10.2005 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Господарьовою І.О., ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_2. 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель складалися з : в будинку літера А-1: сіни 1-1 площею 9,4 кв.м., кімната жила 1-2, площею 20,3 кв.м., тамбур ІІІ, площею 10 кв.м., погріб а1, в загальному користуванні: огорожа № 1-2, площею 20,3 кв.м. На час вселення до частини будинку він був майже непридатний до проживання, фактично була обладнана одна кімната, сам будинок був у занедбаному та аварійному стані, в частині будинку було чотири старих вікна. Хиткі двері, стіни суцільно покриті пліснявою, відсутні шпалери, провалювалась підлога. Обсипалась стеля, електропровід знаходився у аварійному стані газопровід був загальним для всього будинку, всі інші комунікації були відсутні. Отримані від продажу належної їй квартири АДРЕСА_1 грошові кошти, вона повністю вклала у ремонт та добудову частини будинку по АДРЕСА_2. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, виготовленого станом на 29.11.2005 року 9/25 частини житлового будинку складалися: з будинку літера А-1: сіни 1-1, площею 43 кв.м., кімната жила 1-2, площею 20,3 кв.м., санвузол 1-3, площею 4,6 кв.м., кухня 1-4, площею 13,3 кв.м (самочинно збудовано). Рішенням Київської районної у м.Полтаві ради № 141 від 04.04.2006 року ОСОБА_3 дозволено зареєструвати добудову до частини будинку кухню (1-4). Площею 13,3 кв.м. у домоволодіння по АДРЕСА_2 Окрім добудови та переобладнання, у частині будинку був зроблений капітальний ремонт: вирівняно стіни та стелю, відремонтована підлога. Поклеєні шпалери, в коридорі на підлогу покладена нова плитка, у ванній кімнаті стіни та підлога обкладені плиткою, зроблена пластикова стеля, встановлені металопластикові вікна, залізні вхідні двері, повністю замінений електропровід, встановлено окремий газовий лічильник, підведене водопостачання та зроблена стічна яма, встановлено двоконтурний котел-колонку тощо. За період її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 вартість 9/25 частин житлового будинку будівель істотно збільшилась. 16.08.2008 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірваний. Відповідач у частині будинку не проживає з квітня 2011 року. Не сплачує комунальні платежі. Всі витрати по утриманню частини будинку несе вона. Вартість 9/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_2 згідно звіту про незалежну оцінку майна № 530 станом на 25.07.2014 року становить 43 100 грн. Просила, встановити факт проживання з 24.04.2005 року по 18.07.2007 року однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, визнати 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати за нею право власності на 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель. Стягнути з неї на користь ОСОБА_3 в рахунок грошової компенсації замість його частик у спільному майні 21 550 грн.

23 березня 2015 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла заява ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок грошової компенсації замість його частки у спільному майні 21 550 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2015 року вказані позовні вимоги залишені без розгляду.

23 березня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про зміну позовних вимог. Посилалась на те, що відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_7. № 162 від 26.02.2015 року, частка невід'ємних поліпшень в 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,що здійснені з 31.10.2005 року по 16.08.2008 року становить 49%. Просила, встановити факт проживання з 24.04.2005 року по 18.07.2007 року однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, визнати 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати за нею право власності на 9/50 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовних заявах.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, тільки в частині того, що відповідач проживав з позивачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 24 квітня 2005 року по 18 липня 2007 року, що вони за спільні кошти здійснили ремонт у подарованій відповідачеві частині спірного будинку, що вартість робіт та невід"ємних поліпшень у будинку становить 145190 грн., що позивач має право вимагати визнання за нею права власності на частину будинку, яка відповідає половині вартості невід"ємних поліпшень.

Заслухавши представників сторін, судового експерта, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Представник відповідача визнав факт проживання позивача з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу у період з 24 квітня 2005 року по 18 липня 2007 року.

Визнання позову в цій частині не суперечить діючому законодавству та не порушує прав сторін чи інших осіб.

Зазначений факт також підтверджується показаннями свідків , які були опитані у судовому засіданні.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Установлено, що сторони з 24 квітня 2005 року по 18 липня 2007 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, а з 18 липня 2007 року у зареєстрованому шлюбі.

Шлюб між сторонами розірваний 16 серпня 2008 року.

Позивач разом із своєю неповнолітньою дочкою проживає у спірній частині будинку, відповідач у ньому не проживає.

Судом установлено, що відповідач 31.10.2005 року отримав в дар 9/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 31.10.2005 року.

Право власності відповідача на вказану нерухомість зареєстроване в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно ( а.с. 11-12).

Предстваник відповідач в межах повнловажень, що надані йому довіреністю від відповідача визнає , що в період спільного проживання, за спільні кошти сторони здійснили добудови та перепланування 9/25 частин будинку АДРЕСА_2 .

Сторони погодились із висновком судової будівельно-технічної експертизи № 162 від 26.02.2015 року в частині вартості невід"ємних поліпшень до спірної частини житлового будинку, яка визначена експертом у 145190 грн.

Ч.1 статті 60 ЦПК України зобов"язує сторони надавати суду докази у підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на них.

Позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що отримані нею кошти від продажу 18 серпня 2005 року квартири АДРЕСА_1 і області у розмірі 90 000 грн. витрачені нею на проведення ремонту 9/25 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , яка була подарована відповідачеві 31 жовтня 2005 року.

Отже визнавати 9/25 частини спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя з підстав , передбачених ч.1 ст. 62 СК України, у суду немає.

Представник відповідача визнав , що в період спільного проживання, за спільні кошти сторони здійснили ремонт належної йому на підставі договору дарування від 31.10.2005 року частини спірного будинку, визнав позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на частину спірного будинку , відповідно до вартості ? частини проведеного ремонту.

Визначння позову в цій частині не суперечить ст. 174 ЦПК України та не поррушує прав сторін і інших осіб.

У судовому засіданні був опитаний судовий експерт ОСОБА_7., яка вирахувала розмір частки позивача у спірному житловому будинку з урахуванням того, що невід"ємні поліпшення до спірної частини будинку сторони здійснили спільно, за спільні кошти, який за розархунком експерта становить 441/5000 частини.

Представник відповідача не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 441/5000 частину спірного будинку, як компенсацію за кошти, які були спільно витрачені сторонами на ремонт спірної частини будинку.

Оскільки позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що невід"ємні поліпшення до спірної частини будинку були проведені виключно за її кошти, підстав для задоволення її позовних вимог щодо визнання спірної частини будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на ? частину спірної частини будинку (9/25) АДРЕСА_2 суд не вбачає.

Врахуванням позицію представника відповідача в частині визнання за позивачем права власності на 441/5000 частину спірного будинку, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на 441/5000 частину спірного будинку.

При пред"явленні позову до суду позивач просила стягнути з відповідача понесені нею витрати по справі.

Так позивач сплатила судовий збір у розмірі 431 грн. за позовні вимоги майнового характеру, 121.80 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, 1500 грн. за проведення експертизи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, всього підлягає стягненню 2052.80 грн.

Позивач просила визнати за нею право власності на ? частину спірної частини житлового будинку вартість якої визначена експертом у 296 879 грн., половина становить 148 439.50 грн., отже позивач повинна сплатити судовий збір за вказані позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1484.40 грн., тоді як сплатила за позовні вимоги майнового характеру лише 431 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені на суму половини вартості невід"ємних поліпшень , яка складає 145190 грн., половина від цієї суми становить 72 595 грн. , а судовий збір із цієї суми становить 725.95 грн.

Враховуючи, що стягненню підлягають витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача підлягає стягненню на користь держави недоплачений позивачем судовий збір ( 725.95-431) у розмірі 294 грн. 95 коп.

З позивача на користь держави підлягає недоплачений судовий збір у розмірі 758 грн. 45 коп.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 з 24 квітня 2005 року по 18 липня 2007 року проживала однією сім"єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 441/5000 частину житлового будинку АДРЕСА_2. який складається з: в будинку літер А-1 сіни 1-1 площею 4.3 кв.м, кімната жила 1-2 площею 20.3 кв.м, санвузол 1-3 площею 4.6 кв.м кухні 1-4 площею 13.3 кв.м, загальною площею 42.50 кв.м., жилою площею 20.3 кв.м.

У задоволенні позовних вимог про визнання 9/25 частин житлового будинку № АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю та визнання за позивачем права власності на 9/50 частини будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 758 грн. 45 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати , а саме: 552.80 грн. судового збору,1500 грн. за проведення експертизи, а всього 2052.80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 294 грн. 95 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Васильєва