Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1129/15-ц
Провадження по справі № 2/514/389/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря - О.В. Терзі

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання державного акту на право власності на землю втраченим та визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з зазначеним позовом до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області. Свої вимоги мотивував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком є ОСОБА_3. В записі про народження позивача та свідоцтві про смерть його батька є розбіжності, а саме: в записі про народження позивача в графі «батько» прізвище, ім'я, по батькові його батька вказано як «ОСОБА_3», а в актовому записі про смерть № 04 від 08.02.2013 року в графі «прізвище, ім'я, по батькові» його вказано як «ОСОБА_3». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що належало ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Тарутинської РДА № 324/А-2004 від 27.08.2004 року.

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме оригіналу вищезазначеного Державного акту і рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку встановити факт родинних відносин, а саме, що він - ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, визнати Державний акт на право власності на землю втраченим та визнати за ним право власності на вище вказане спадкове нерухоме майно.

В судове засідання представник позивача не з'явилися. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач також у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Позов визнав в повному обсязі.

В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами .

Згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 01.03.2011 року «прізвище, ім'я, по батькові» його батька вказано як «ОСОБА_3» (а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 04 від 08.02.2013 року, відповідно якого в графі «прізвище ім'я по батькові» зазначено ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Той факт, що ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 підтверджується довідкою Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 03.07.2015 року № 574, з якої вбачається, що він дійсно на день смерті батька проживав разом з ним, доглядав його та провів поховання (а.с. 11).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому змогу належним чином оформити право на спадок, який залишився після смерті батька.

Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд доходить висновку, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вважає встановленим факт родинних відносин.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2011 року за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав позивачу земельну ділянку площею 4,11 га, розташовану на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 04 березня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА № 324/А-2004 від 27.08.2004 року (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, в день його смерті відкрилася вищезгадана спадщина ( а.с. 6-7).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заповіт на день смерті спадкодавця ніким не відмінявся і не виправлявся.

На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, суд доходить висновку, що право позивача на отримання за заповітом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку.

Щодо вимог позивача про визнання Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 04 березня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА № 324/А-2004 від 27.08.2004 року на ім'я ОСОБА_3 втраченим, суд дійшов висновку, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити, позаяк право власності позивача на зазначене спадкове майно виникне на підставі рішення суду, а не на підставі втраченого оригіналу Державного акту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1234, 1268 ЦК України, ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, ст. 81 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання державного акту на право власності на землю втраченим та визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді земельної ділянки, площею 4,11 га, у тому числі сільськогосподарських угідь - 4,11 га, з них рілля - 4,11 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що належала ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 04 березня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА № 324/А-2004 від 27.08.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 387.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв