АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7432/15 Справа № 185/4716/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бондаренко В. М. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Павлоградського медичного училища

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року

по справі за позовом прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з виплати стипендії, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з виплати стипендії.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року позовні вимоги прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з виплати стипендії - задоволено частково.

Стягнуто з Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_2 не нараховану та не виплачену стипендію за період навчання з вересня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 5 344 (п'ять тисяч триста сорок чотири) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області () на користь держави (рахунок: 0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач: УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі Павлоградське медичне училище просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити по суті.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 91-с від 11.08.2014 року ОСОБА_2 було зараховано до Павлоградського медичного училища заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області за спеціальністю "Лікувальна справа".

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 08 травня 1997 року, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3.

ОСОБА_2 було надано відповідачу довідку ВСП "Шахтоуправління Тернівське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", згідно якої її батько ОСОБА_3 має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 17 років 4 місяці.

З вересня 2014 року по квітень 2015 року ОСОБА_2 отримувала стипендію в розмірі 550,00 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж "земної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Тобто, положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримала стипендію за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року 4400 грн.(550 грн. х 8 міс.), а повинна була 9744 грн.(1218грн. х 8 міс.),отже різниця склала 5344 грн.

Враховуючи наведене,суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 5344 грн..

Посилання представника відповідача на положення п. 6 «Порядку призначення та виплати стипендії» від 12 липня 2004 року № 882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2008р. № 165, яка на даний час є чинною, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку,оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів і дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2014-2015 роки не призупинялась.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання покладених наПавлоградське медичне училище зобов'язань, оскільки реалізація особою права,що пов'язане з отриманням бюджетних коштів,яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах чинного законодавства,не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, відносно чого,суд першої інстанції обґрунтовано посилався на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Кечко проти України".

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Павлоградського медичного училища- відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича