Єдиний унікальний номер 235/106/15-ц Номер провадження 22-ц/775/337/2015
Головуючий в I інстанції Токарєв А.Г.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Новосядлої В.М., Азевича В.Б.

при секретарі Зілаковій Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником за довіреністю ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконними дії посадових осіб та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

23 червня 2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконними дії посадових осіб та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник позивачки надіслала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з'ясував обставини по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає наступне:

- судом першої інстанції не взято до уваги, що представником відповідача надана роздрукована таблиця без підпису відповідальних осіб за зміст відомостей;

- судом неправильно досліджено та надана оцінка наданим відповідачем різним актам, а саме замість акту «Про пломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження» надано акт «Заміни, встановлення, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача (населення)», оскільки ці документи мають різне смислове значення та складаються з різних обставин;

- апелянт не погоджується з висновком суду, що пред'явлення позову про визнання акту про порушення правил користування електричною енергією недійсним є неналежним способом захисту судом цивільних прав та інтересів, оскільки на підставі цього акту певний період часу відповідачем не виконувалися зобов'язання по договору поставки електричної енергії не виконувалися;

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачки ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

В судове засідання не з'явилась позивачка ОСОБА_1, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: Красноармійський район, АДРЕСА_1 та споживачем електричної енергії. 26 травня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено відповідний договір про користування електричною енергією та відповідно до даного договору було відкрите на ім'я споживача ОСОБА_1 особистий рахунок на підставі якого споживач проводить розрахунки з енергопостачальником за використану електричну енергію. Але, оплата за споживчу електроенергію проводилась не в повному обсязі, а тому утворилась заборгованість.

Відповідно до вимог п.27 ПКЕЕН відповідачем, 11 липня 2014 року на ім'я позивачки рекомендованим листом направлено повідомлення про припинення енергопостачання, у зв'язку з виниклою заборгованістю за отримані послуги у сумі 223.85 грн., споживачем отримано повідомлення було 21 липня 2014 року.

27 серпня 2014 року був складений акт №926250, щодо припинення поставки електроенергії до будинку, якій належить ОСОБА_1

24 жовтня 2014 року працівниками відповідача була проведена перевірка, внаслідок чого було виявлено факт порушення споживачем ПКЕЕН «самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схем обліку після припинення електропостачання, у зв'язку з порушенням споживачем ПКЕЕН. Зрив пломби енергопостачальника на закритому комплексі обліку, виявити котре представники енергопостачальника не мали можливості при проведенні контрольного огляду засобу обліку». Зазначено порушення було зафіксовано в акті №201388 від 24 жовтня 2014 року та нарахована сума збитків в розмірі 3679,48 грн..

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з положень Правил користування електричною енергією для населення, Закону України «Про електроенергетику» та висновку правової позиції Верховного Суду України від 06 червня 2011 року №6-4цс11 та обґрунтовано дійшов до висновку про те, що оскаржуваний акт є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, а протоколами засідань комісії визначено розмір збитків за порушення, яке виявлено та зафіксоване у зазначеному акті. Зазначені акт та протокол не встановлюють для позивача обов'язків, а носять рекомендований характер щодо сплати нарахованих збитків. Також з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання акта про порушення правил користування електричною енергією недійсним, зокрема у справах про стягнення збитків, завданих поза обліковим споживанням електричної енергії.

Дані відносини - з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24- 27 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", Правилами користування для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі Правила), вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562.

Порядок складання актів та їх розгляд передбачений п.53 Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562.

На підставі п.53 Правил у разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від підписання акту №201388, про що зроблена відмітка, від імені постачальника акт підписали три працівника.

Згідно ст. 26 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно п.53 Правил - на підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачка порушила Правила користування електричною енергією для населення.

Відповідно до вимог ст..212 ЦПК України, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами дійшов до висновку про те, що дійсно мало місце самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схем обліку після припинення електропостачання, у зв'язку з порушенням споживачем ПКЕЕН. Зрив пломби енергопостачальника на закритому комплексі обліку, у зв'язку з чим відповідачем законно складено відповідний акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Таким чином, як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції було встановлено, що з боку позивачки мало місце два порушення Правил користування електричною енергією для населення: виникнення заборгованості через сплату не в повному обсязі споживачем електричної енергії, за що відповідачем відповідно до Правил було відключено позивачку від енергопостачання та самовільне підключення до електричних мереж енергопостачальника, про що був складений акт від 24 жовтня 2014 року.

Оскільки, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволені позову про визнання незаконними дії посадових осіб, то відсутні правові підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказані вимоги є похідними від позовних вимог про визнання незаконними дії посадових осіб.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що представником відповідача надана роздрукована таблиця без підпису відповідальних осіб за зміст відомостей є необґрунтованою, оскільки з пояснень представника відповідача з'ясовано, дані документи які знаходяться в матеріалах справи є копією електронного варіанту лицевого рахунку, а тому підписи відповідальних осіб не передбачено.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що судом неправильно досліджено та надана оцінка наданим відповідачем різним актам, а саме замість акту «Про пломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження» надано акт «Заміни, встановлення, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача (населення)», оскільки ці документи мають різне смислове значення та складаються з різних обставин є необґрунтованим з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 2014 року працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було складено акт №926250 «Заміни, встановлення, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача (населення)» та проведено відключення споживача ОСОБА_3, у зв'язку з виниклою заборгованістю за отримані послуги відповідно до положень Правил користування електричною енергією для населення. Зі змісту даного акту вбачається, що працівниками відповідача була встановлена пломба ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на клемної кришки приладу обліку №03406004 (а.с.70).

Зі змісту акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення №201388 від 24 жовтня 2014 року вбачається, що працівниками відповідача було виявлено саме зрив пломби енергопостачальника на закритому комплексі обліку.

Що стосується, акту «Про пломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження»то він складається відповідно до положень п.10 Правил у разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті споживача, при цьому енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Отже, відповідачем відповідно до положень Правил користування електричною енергією для населення правильно складений акт «Заміни, встановлення, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача (населення)», оскільки було проведено відключення споживача від енергопостачання та було проведено опломбуванння клемної кришки приладу обліку №03406004 . Про те, акт «Про пломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження» складається внаслідок встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті споживача.

Довід апеляційної скарги про те, що апелянт не згоден з висновком суду, що пред'явлення позову про визнання акту про порушення правил користування електричною енергією недійсним є неналежним способом захисту судом цивільних прав та інтересів, оскільки на підставі цього акту певний період часу відповідачем не виконувалися зобов'язання по договору поставки електричної енергії не виконувалися є безпідставним.

Вказаний висновок суду викладений у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2011 року №6-4цс11 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своєї діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Оскільки суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права, то відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: