Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2219/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Гайсюка О.В.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровоград цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Новоархангельської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Новоархангельсьокї РДА про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1.

В обгрунтування вимог зазначила, що з 03 листопада 2005 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, з яким має спільних доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Протягом останніх п'яти років сімейне життя між подружжям не складалося, в сім'ї відбувались сварки та бійки, що призвело до припинення спільного проживання. 12 травня 2015 року рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано.

Після зазначених обставин, ОСОБА_2 погрожував їй насильством, застосовував фізичну силу (вказані факти відображені у зверненнях до Новоархангельського РВ УМВС України), відібрав дітей та змусив її виїхати з постійного місця проживання. Син та донька залишилися проживати з відповідачем. Вона, через ставлення до неї бувшого чоловіка, не може виконувати обов'язки матері, оскільки останній погрожує, налаштовує дітей проти неї та здійснює психологічний тиск на них.

Визначаючі місце проживання малолітніх з собою вказує, що ОСОБА_2 не працює та не має самостійного заробітку для утримання дітей.

Натомість вона працевлаштована, працює в м. Києві менеджером рекламно-інформаційного відділу редакції газети «Кримінальний огляд», взмозі самостійно утримувати двох дітей, теперішнє постійне місце її проживання це будинок матері ОСОБА_7, який знаходиться в АДРЕСА_1. Житлові умови для проживання дітей відповідають установленим нормам. За місцем проживання має намір працевлаштуватися, після того як забере сина з донькою.

Вважає, що відповідач використовує дітей, щоб уникнути мобілізації та відновити подружнє життя.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року позов задоволено.

Визначено місцем проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,

за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено місцем проживання малолітнього ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,

за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким визначити місце проживання малолітніх дітей разом з ним. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, ухвалюючи рішення судом не враховано, що діти повністю утримуються батьком, працівниками служби не здійснено перевірки за місцем мешкання малолітніх, а висновок служби у справах дітей здійснений не уповноваженою особою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд дослідив лише матеріально-побутові умови позивача і з цього дійшов висновку, що проживання малолітніх дітей разом з матір'ю відповідатиме їх інтересам та позитивно вплине на фізичний, духовний та культурний розвиток дітей .

Однак, виконуючі вимоги матеріального та процесуального права, дослідивши належні та допустимі докази в сукупності, суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період шлюбу, який укладений 03 листопада 2005 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали батьками двох малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.5-6).

Рішенням Новоархангельського районного суд Кіровоградської області від 12 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Після розлучення позивач покинула місце постійного проживання, в якому продовжує бути зареєстрована, а саме: по АДРЕСА_2 і виїхала проживати до своєї матері ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. Як вказує сторона, чоловік створив неможливі умови для її перебування в місці проживання спільних дітей.

Згідно довідок № 573 від 12 травня 2015 року, № 698 від 19 червня 2015 року та № 899 від 11 серпня 2015 року, виданих виконкомом Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, разом зі ОСОБА_2 проживають: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на повному утриманні свого батька (а.с.9;38;89;117).

Позивач маючі намір забрати дітей проживати в будинок своєї матері ОСОБА_7 і в підтвердження належних умов утримання сина та доньки, суду надала документи, а саме, акт обстеження житлово-побутових умов від 23 червня 2015 року, за яким в будинку по АДРЕСА_1, де на даний час проживає ОСОБА_3 разом із своєю матір'ю ОСОБА_7, яка є власником даного будинку, створені всі умови для проживання та виховання неповнолітніх дітей (а.с.11). В даному домоволодінні площею 70,4 м2 (3 кімнати), крім ОСОБА_7 також зареєстровано: ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проживають в м. Київ (а.с.44). Стороною надані характеризуючи документи, так згідно характеристик з Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, дошкільного закладу Надлацький дитячий ясла-садок та з ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3, як мати зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони (а.с.13;48-49). 22 червня 2015 року позивач прийнята на посаду менеджера рекламно-інформаційного відділу редакції газети «Кримінальний огляд», що підтверджується довідкою виданою головним редактором Яловим В.І. (а.с.10).

ОСОБА_7 (мати позивача), і яка є власником будинку в якому за вимогами позову мають проживати діти, згідно характеристики виконкому Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області характеризується з позитивної сторони, працює в ТДВ «Славутський Цикорієсушильний завод», дохід з грудня 2014 року по травень 2015 року становить 17326,51 грн. (а.с.18-19; 51). Відповідно до довідок № 82, № 83, виданих 12 серпня 2015 директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Славутського району Хмельницької області малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_4 будуть надані умови для навчання в 1-му та 4-му класах Крупецького НВК (а.с.107-108).

На підставі викладених документів здійснений висновок служби у справах дітей Новоархангельської районної державної адміністрації від 23 липня 2015 року № 8-4015, підписаний завідувачем юридичного сектору апарату районної державної адміністрації з якого виходить, що мати дітей ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1 окремо від дітей, проживає разом з матір'ю в будинку в якому створені належні умови для проживання та виховання неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, випадків порушень нею громадського порядку не спостерігалось, під час навчання дітей у школі та дошкільному закладі мати приймала активну участь у їх вихованні, відвідувала батьківські збори, турбувалась про навчання дітей та їх дозвілля. На даний час неповнолітні проживають біля батька ОСОБА_2, однак відомості щодо створення дітям належних умов для виховання та розвитку, а також відомості про виконання батьком своїх батьківських обов'язків у службі у справах дітей відсутні. Так як батьки не можуть самостійно домовитись про місце проживання дітей, служба у справах дітей Новоархангельської районної державної адміністрації рекомендувала вирішити дане питання в судовому порядку (а.с.28).

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.4 та ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок, який наданий суду першої інстанції не відповідає вимогам, які повинна здійснювати зазначена установа. Цей недолік не був усунутий судом першої інстанції, який відповідно до ст. 10 ЦПК сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Стаття 161 ЦПК України передбачає які умови та обставини мають передувати вирішенню спору про визначення місця проживання дітей. Ні орган опіки та піклування, ні суд (який зобов'язаний роз'яснити стороні його права) не з'ясували і не дослідили умови та обставини проживання дітей з батьком, тим самим знехтували положеннями законодавства.

А відтак не враховані матеріально-побутові умови проживання обох батьків, суду першої інстанції не надано належного висновку органу опіки та піклування, складеного за результатами обстеження житлових умов ОСОБА_2 та малолітніх дітей, який повинен бути складений з урахуванням результатів відповідного обстеження, як відповідача так і позивача та містити вмотивований висновок щодо доцільності проживання дітей з матір'ю або батьком.

Тому, усуваючи зазначені порушення, суд апеляційної інстанції дослідив докази надані відповідачем ОСОБА_2 За довідкою № 894 та № 895, виданих виконкомом Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області 10 серпня 2015 року, ОСОБА_2 має власне господарство, а також земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та площею 0,68 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.116).

Як пояснив відповідач його доходи пов'язанні з обробкою земельних ділянок, які належать його батькам, що не заперечувалось позивачем. Так, батькові відповідача ОСОБА_13 належить земельна ділянка площею 4,47 га розташована на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та земельна ділянка площею 3,24 га, яка розташована на території Надлацької сільської ради, Новоархангельського району, Кіровоградської області (а.с.39-40;120;138).. Його мати, ОСОБА_4, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 також є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Надлацької сільської ради, Новоархангельського району, Кіровоградської області (а.с.41;119). Зазначене доводить, що ОСОБА_2 має матеріальну можливість утримувати та повною мірою забезпечувати дітей, задовольняючі повсякденні потреби.

Згідно акту обстеження умов проживання малолітніх за адресою: АДРЕСА_2 від 04 серпня 2015 року, умови для проживання дітей задовільні, будинок складається з 4 -х кімнат, діти мають окремі кімнати, забезпечені продуктами харчування та частково одягом. Комісією рекомендовано придбати письмовий стіл, поновити дитячий гардероб та придбати канцелярські товари. (а.с.115;137).

За інформацією № 20 та № 21, виданою 22 вересня 2015 року директором Надлацької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є учнями даного навчального закладу відповідно навчаються в 4-му класі і в 1-му класі (а.с.106).

ОСОБА_2, за характеристикою класного керівника та директора Надлацької ЗОШ І-ІІІ ступенів, турботливо ставиться до своїх дітей, регулярно приводить їх до школи та забирає після уроків, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу. Діти ходять до школи охайні, доглянуті та забезпеченні всім необхідним шкільним приладдям. Батько цікавиться життям та успіхами дітей у школі, допомагає їм у навчанні (а.с.136).

Згідно висновку служби у справах дітей Новоархангельської районної державної адмінстрації від 05 жовтня 2015 року № 11-19/15, наданого в суд апеляційної інстанції, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають біля батька ОСОБА_2, у АДРЕСА_2, за місцем їх проживання створені всі умови для виховання та розвитку дітей. За період проживання дітей з батьком інформації щодо неналежного догляду за малолітніми дітьми до служби у справах дітей не надходило. У зв'язку з тим, що батьки не можуть самостійно домовитись про місце проживання дітей служба у справах дітей враховуючи всі обставини погоджується з вимогами позивача щодо встановлення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 біля матері ОСОБА_3 (а.с.127-129).

Згідно до ч. 6 ст. 19 Сімейного Кодексу, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При розв'язанні спору щодо визначення місця проживання дітей, суд вирішує кому з батьків надати перевагу, хто стане безпосереднім вихователем дитини. При цьому інший з батьків не втрачає своїх прав та обов'язків. Він стає носієм права на спілкування з дитиною та права брати участь у її вихованні (ч. 2 ст. 157 СК). Особиста прихильність дитини будь-якого віку до кожного з батьків або до обох разом - необхідні умови її належного виховання, саме інтереси дитини є основою висновку у такому спорі. Як вказувала в суді ОСОБА_3, бувший чоловік скористався виниклими обставинами, тим що вона виїхала з місця постійного проживання, вимушено покинула дітей, та налаштував їх проти неї, особисто доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка при зустрічі сторониться її. Тому, для з'ясування до кого діти прихильні та причини відстороненності, з'ясування можливих антипедагогічних заходів виховання, налаштуванням проти одного з батьків, штучним підривом його авторитету, підкупом дитини, суд апеляційної інстанції заслухав пояснення малолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності педагога-психолога ОСОБА_16. Яка працює в Надлацькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів практичним психологом і соціальним педагогом протягом 7 рокі, і починаючи з травня 2015 року за проханням матері, неодноразово спілкувалась з дітьми щодо їх відношення до матері та правильного ставлення до наслідків розлучення батьків. Саме сторони у справі визначили педагога, в присутності якого діти об'єктивно і відверто можуть виказувати свою думку про прихильність до когось з батьків і також висловити побажання щодо свого місця проживання

В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Пунктом 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної, і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Разом з тим як передбачає ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому, колегія суддів враховуючі вимоги ст. 161 СК України, обставини справи, докази надані сторонами, приймаючі до уваги вік дітей, стан їх здоров'я, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них та насамперед інтереси дітей, не погоджується з висновком суду першої інстанції, а відтак і з доводами, позову ОСОБА_3

З дослідженого судом апеляційної інстанції виходить, що ОСОБА_2 створив середовище, яке є сприятливим для виховання дітей. В будинку, де він проживає разом з дітьми створені належні умови для проживання та нормального розвитку доньки та сина, у них є окремі кімнати, що відображено в акті обстеження умов проживання (а.с.137). Відповідач утримує власне господарство, в своєму користуванні має земельну ділянку площею 0,68 га для ведення особистого селянського господарства, яку обробляє самостійно, оскільки має необхідну для цього техніку, а також земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Діти відвідують Надлацьку ЗОШ І-ІІІ ступенів Новоархангельської районної ради Кіровоградської області, син ОСОБА_5 навчається в 1-му класі, донька ОСОБА_4 в 4-му класі даної школи. Згідно наданої закладом освіти характеристики відповідач турботливо ставиться до дітей, регулярно приводить їх до школи та забирає їх після уроків, цікавиться життям та успіхами дітей у школі, допомагає їм у навчанні, відвідує класні збори (а.с.136). Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 неналежно виконує свої обов'язки по відношенню до дітей, не приділяє їм достатньо уваги, налаштовує проти матері, перешкоджає матері у спілкуванні з дітьми, а також, що його поведінка може зашкодити розвитку дітей, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Тобто, батько дітям приділяє належну увагу і турботу, піклується про їх здоров'я, розвиток, забезпечує усім необхідним, дбає про матеріальний достаток родини.

В судовому засіданні в присутності дитячого педагога-психолога Надлацької загальньоосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_16, яка повідомила про задовільний психічний стан дітей і можливість об'єктивно виказувати своє ставлення до батьків, малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4, однозначно висловлювали бажання проживати разом з батьком, таким чином виказали прихильність до нього. Пояснили, що їм подобається навчальний заклад, змінювати його не бажають, звикли до бабусі ОСОБА_4 (матір відповідача), яка як і батько з ними проводить багато часу, після школи щоденно її відвідують. А бабусю ОСОБА_7 (матір позивача) бачили дуже рідко, жодним чином до неї не прив'язані, ОСОБА_5 пояснив що йому не до вподоби жити у неї. Хоча діти позитивно висловлювались про матір і виказували свою любов, але змінювати місце проживання, школу, коло спілкування категорично не бажають. Пояснювали, як добре вони проводять час з батьком, який щоденно замість мами готує їжу, як терпеливо допомагає у навчанні, не свариться, піклується про них.

Інтереси дітей у вирішенні даного спору є першочерговими і в сукупності доказів, обставин справи, суд дійшов висновку що саме проживання з батьком відповідатиме інтересам дітей. Крім того, ОСОБА_3 бажає змінити не тільки місце проживання своїм малолітнім дітям, але і місцевість, що обумовлює зміну навчального закладу і коло спілкування, поселити у родину, до якої вони не звикли. До того ж в помешканні де вона має намір оселитися з дітьми за адресою АДРЕСА_1, проживає матір позивача та мають право проживання ще троє осіб, разом з позивачем та дітьми це складатиме сім осіб, а загальна площа будинку 70,4 кв.м., що не може становити належні житлово-побутові умови. Більш того, сама ОСОБА_3 працює у м. Києві, а відтак фактично там і проживає. ЇЇ пояснення про намір звільнитися та проживати у АДРЕСА_1, є припущенням, на якому не може ґрунтуватися вирішення спірних правовідносин.

За викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком служби у справах дітей Новоархангельської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2015 року про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з матір'ю, оскільки даний висновок, не містить будь-яких мотивів, на підставі яких органом опіки та піклування була віддана перевага матері перед батьком у визначенні місця проживання дітей ( а.с.127-129).

Крім того, при вирішенні спору оцінюванню підлягають моральні якості кожного з батьків (доброта, чесність, людяність); характер роботи батьків (тривалі відрядження, змінна робота, відсутність вільного часу), що може ускладнити сімейне виховання; присутність у сім'ї осіб, що здатні несприятливо вплинути на виховання дитини. ОСОБА_3 працює в м. Києві, за її поясненнями в Києві матеріально не спроможна утримувати сина та дочку, житла немає. Як пояснювали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до бабусі по матері не звикли, бачили її дуже рідко, прив'язаності до неї не відчувають. Натомість, відповідач не обмежений у часі спілкування з дітьми, його спосіб заробітку ніяким чином не пов'язаний з відрядженнями чи довготривалим робочим днем, його батьки з малечку дітей допомагають і останні до них дуже прихильні.

Також сторонами надані документи, які на їх думку, характеризують один одного. 08 жовтня 2015 року вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 25 КК України та встановлено, що в результаті її протиправних дій ОСОБА_13 заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких (а.с.139-140).

Згідно відповіді наданої т.в.о. начальника Новоархангельського РВ УМВС України від 15 липня 2015 року, за фактами викладеними у зверненні ОСОБА_2 про неналежне виконання його колишньою дружиною ОСОБА_3 батьківських обов'язків проведено ретельну перевірку, якою не встановлено ознак діяння кримінального правопорушення (а.с.36).

Висновком ДІМ Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 22 червня 2015 року про результати звернення ОСОБА_2 встановлено, що 17 червня 2015 року ОСОБА_3 хотіла забрати дітей на канікули до своєї матері в Хмельницьку область, але її колишній чоловік категорично заборонив забирати дітей, мотивуючи свою відмову відсутністю у її матері належних побутових умов. (а.с.57). Надані документи підтверджують суперечливі відносини між бувшим подружжям та наявність спору щодо місця проживання спільних дітей.

Загальний обсяг обставин справи досліджених судом апеляційної інстанції свідчать про неповне встановлення судом фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені докази, обставини справи, які направлені на захист дітей, а також їх особисті впевнені і однозначні пояснення без вагань щодо проживання лише з батьком, колегія суддів приходить до висновку, що в даному спорі в інтересах дітей доцільним є визначити їх місце проживання з батьком.

Крім того, визначення судом місця проживання дітей з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дітей, спілкуванню з ними, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин які впливають на вирішення спору про місце проживання дітей, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Під час розгляду даної справи у порушення вимог ст. 212, 214, 315 ЦПК України судом першої інстанції не враховані обставин спору, відповідним чином не перевірені докази та заперечення сторін, а відтак не надано їм належної правової оцінки.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням відповідно до ст.309 ЦПК України нового рішення про визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року - скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір'ю - відмовити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення апеляційного суд набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: