Номер провадження 2-о/754/34/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ярошенко С.В.,

при секретарі Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт її захворювання, яке призвело до інвалідності з дитинства та факт належності їй правовстановлюючого документа - довідки від 03.08.62 року, серія АО №305137 МСЕК №4 м. Києва. Посилалася на те, що, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва для призначення пенсії, отримала відмову, оскільки відсутні первинні медичні документи.

В судове засідання заявник не з'явилась, надала заяву в якій просила заяву задовольнити, розглядати справу у її відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала частково.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що довідка до акту огляду МСЕК за № 2181 серія АО №305137, видана МСЕК №4 м. Києва 03.08.62 року на ім'я ОСОБА_1, 1942 року народження. Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження та одруження.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для призначення пенсії.

Керуючись п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі викладеного враховуючи, що даний факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту отримання захворювання, яке призвело до інвалідності з дитинства судом встановлено наступне.

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що згідно довідки серія АО №305137 МСЕК №4 м. Києва від 03.08.62 року заявник є інвалідом третьої групи з дитинства, безстроково.

З листа Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 16.07.14 року вбачається, що документи інваліда третьої групи з дитинства ОСОБА_1, 1940 р.н. відсутні, оскільки вказане обстеження МСЕК мало місце у 1962 році, а документи зберігаються в архіві протягом 50 років.

Медичні документи та амбулаторна картка втрачені заявником.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 3, 15 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317, причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеним у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18 років.

Виходячи з конструкції вказаної норми, колегія суддів приходить до висновку, що рішенням суду можуть бути встановлені події пов'язані з пораненням чи захворюванням, сам факт захворювання встановлюється виключно висновком лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я. Даний висновок також підтверджується законодавчо визначеними завданнями Медико-соціальної експертизи. Згідно ст. 7 закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання. В порядку п. 1 Положення «Про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009, метою проведення медико-соціальної експертизи є виявлення, зокрема, причини, часу настання, групи інвалідності. А відповідно до п. 11 цього Положення групу інвалідності, причину і час її настання визначають міські, міжрайонні, районні комісії.

Вказане свідчить, що питання часу настання інвалідності належить до компетенції медико-соціальних експертних комісій, а тому факт захворювання заявника до виповнення 18 років, що став наслідком її інвалідності, не може бути встановлений в судовому порядку, а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 62, 212-215, п.1 ч.1 ст.ст. 234, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: довідки до акту огляду МСЕК з №2181, серія АО №305137 виданого 03.08.62 року МСЕК №4 м. Києва.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя