Справа №463/4830/15-ц
Провадження №2/463/2185/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, суд -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по авансовому звіті в розмірі 2037 грн. 98 коп., судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що працюючи на посаді директора Наукової бібліотеки Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4 та в жовтні 2014 року за згодою головного бухгалтера установи придбала за власні кошти для потреб університету оргтехніку Xerox Work Centre ECF 80 вартістю 1781 грн. 78 коп. та канцелярські товари на загальну суму 2037 грн. 98 коп. На підставі поданого нею звіту про використання коштів, зазначений товар прийнято на баланс університету прибутковими ордерами від 09.10.2014 року та 28.102014 року, однак їй кошти не повернуто. Оскільки на даний час у відповідача існує заборгованість перед нею по авансових звітах на суму 2037,98 грн. і добровільно відповідач відмовляється виплатити їй ці грошові кошти, просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що позивачем не представлено доказів того, що вона придбавала указану оргтехніку та канцелярські товари зі згоди університету, доручення від імені університету на вчинення таких дій не видавалося. Крім цього, нею не обґрунтовано правомірності укладення угоди купівлі-продажу, оскільки не представлено свідоцтва про реєстрацію підприємців, у яких позивач придбавала товар. Крім цього вважає, що позивачем порушено порядок закупівлі і оприбуткування товарно-матеріальних цінностей на державному підприємстві, а тому просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працюючи на посаді директора Наукової бібліотеки Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4, 09.10.2014 року придбала оргтехніку Xerox Work Centre ECF 80, вартість якого разом із канцелярським папером та вартістю доставки становила в розмірі 1781 грн. 78 коп., що підтверджується товарним чеком (а.с.8). Згідно авансового звіту від 09.10.2014 року (а.с.9) та прибуткового ордеру №1504 (а.с.11) придбані товари на вказану суму 1781 грн. 78 коп. позивачем передано на баланс Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4.

Крім цього, згідно товарного чеку від 09.10.2014 року (а.с.12) позивачем придбано настільну лампу вартістю 104 грн., а згідно товарного чеку від 28.10.2014 року (а.с.16) штамп вартістю 57 грн., які нею передано на баланс Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4, що підтверджується відповідними авансовими звітами від 09.10.2014 року та 28.10.2014 року (а.с.13,17) та прибуткових ордерів №149/5 та №170 (а.с.15, 19).

Позивач в судовому засіданні вказала, що вказані товари вона придбала за погодженням із керівництвом університету для його потреб, однак після його придбання та передачу на баланс університету кошти їй не були повернуті.

Як вбачається із довідки від 17.08.2015 року №1 (а.с.7) Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4 має заборгованість перед позивачем ОСОБА_2 по авансових звітах на загальну суму 2037 грн. 98 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

За таких обставин, оскільки встановлено, що позивачем витрачено грошових коштів на загальну суму 2037 грн. 98 коп. на придбання товарів, які в подальшому були прийняті на баланс відповідача, і відповідачем видано довідку про наявність у нього заборгованості перед позивачем на вказану суму по авансових звітах, суд приходить до висновку про те, що відповідач добровільно взяв на себе зобовязання повернути позивачу грошові кошти за придбання для нього товару, однак після прийняття товару свого обовязку по поверненню грошових коштів не виконав, порушив умови взятого на себе зобовязання, а відтак порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на її користь із відповідача грошових коштів в зазначеному розмірі.

Одночасно суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що позивач не набула право на стягнення цих коштів внаслідок порушення процедури придбання та передачі на баланс державної установи товарно-матеріальних цінностей, а також відсутності згоди університету на придбання вказаних товарів, оскільки такі спростовуються дійсними обставинами, що встановлені на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зокрема про те, що після придбання цих товарів відповідачем було прийнято їх на баланс та визнано факт наявності заборгованості перед позивачем за придбані товари в розмірі 2037 грн. 98 коп.

А тому позов слід задоволити у повному розмірі. В частині стягнення судових витрат з відповідача, суд враховуючи положення ст. 88 ЦПК України покладає їх на відповідача. В той же час, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп., що сплачені нею за подачу заяви про видачу судового наказу суд не вбачає, оскільки така була подана позивачем з підстав, не передбачених ст. 96 ЦПК України і ухвалою суду від 26.08.2015 року судом відмовлено у її прийнятті.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4, , на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти в розмірі 2037 (дві тисячі тридцять сім) грн. 98 коп.

Стягнути з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4, , на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені нею судові витрати судовий збір в розмірі 365 (триста шістдесят пять) грн. 40 коп.

Стягнути з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_4, , на користь держави судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.