26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Прокопчук Н.О.
при секретарі: Архіповій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, -
У липні 2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року зазначену заяву задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь головуючого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом позову є визнання недійсними договору позики від 22.08.2013, договору іпотеки від 22.08.2013, договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 22.08.2013, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.01.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що представник позивача як на підставу для застосування заходів забезпечення позову посилається на те, що відповідачі ухиляються від повернення квартири власнику, а відповідач-2 мав намір продати квартиру, тому невжиття вказаного заходу забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_1, оскільки щодо зазначеної квартири, зокрема, щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеної квартири, між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не зазначено причин необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, є безпідставними, оскільки спір між сторонами виник саме з приводу зазначеної квартири.
Крім того, безпідставними є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що жодних причин для арешту квартири не існує, так як позов містить взаємовиключні підстави і не обґрунтований протиправною поведінкою відповідача. В такому випадку, слід зазначити, що накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 права та законні інтереси відповідача ніяким чином не порушуються.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та відповідно до обставин справи, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: