АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4314/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 641/105/15-ц ОСОБА_1
Категорія: про надання послуг Доповідач Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а

КП "Харківводоканал" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь КП "Харківводоканал" заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних в сумі 4 859, 29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2009 року по 31.08.2014 року у розмірі 3 125, 88 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2011 року 31.08.2014 року у розмірі 1 120, 41 грн. В зв'язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати та 3% річних.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити.

Доводи своїх заперечень обґрунтовала тим, що у спірний період, крім неї за адресою: АДРЕСА_1, ще було зареєстровано місце проживання її дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, та онука ОСОБА_6. Однак вказані особи фактично з 2006 року проживали за іншою адресою, що підтверджується довідкою ЖБК «Артема-3». З огляду на зазначене, відповідач зазначила, що позивачем необгрунтовано нараховано оплату на всіх зареєстрованих у квартирі осіб, фактично там мешкала тільки відповідач, при оплаті за одну особу заборгованість відсутня.

Крім того, відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2015 року позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2010 року по 31.08.2014 року у розмірі 2749,37 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2011 року по 31.08.2014 року у розмірі 1034,58 грн., інфляційні витрати у розмірі 436,36грн., річні у розмірі 176,31грн., а разом у сумі 4 396 грн. 62 коп. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням суду першої іінстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову КП "Харківводоканал" у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10 січня 2002 року із змінами та доповненнями споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал".

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином свої зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2009 року по 31.08.2014 року у розмірі 3 125, 88 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2011 року по 31.08.2014 року у розмірі 1 120,41 грн.

В зв'язку з наявністю заборгованості за спожиті послуги 15.02.2013 року за заявою КП "Харківводоканал" Комінтернівським районний судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3325,23грн.

За заявою ОСОБА_2 ухвалою цього ж суду від 18.04.2013 року зазначений судовий наказ скасовано.

Частково задовольняючи позовні вимоги КП "Харківводоканал", суд першої інстанції керувався вищезазначеними нормативними актами та виходив з того, що позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості за надані послуги, 01 лютого 2013 року, подавши до суду заяву про видачу судового наказу. Разом з тим, вказані дії були вчинені поза межами строків позовної давності, тому заборгованість має бути стягнута, починаючи з лютого 2010 року, оскільки пред'явленням КП "Харківводоканал" у 2013 році заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення позовна давність за вимогами за період з лютого 2010 року перервалась.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду в цій частині, так як зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Так, матерали справи свідчать про те, що заборгованість ОСОБА_2 відповідно до розрахунку вартості послуг, наданих позивачем, за послуги з централізованого водопостачання за визначений період складає 2749,37 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення - 1034,58 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в межах визначеного строку позовної давності у зазначених вище сумах.

В межах позовної давності також розраховано і 3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час. А відтак, стягненню з відповідачів підлягають 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення, що згідно розрахунків, наданих КП "Харківводоканал", складає 108 гривень 52 копійки та 181 гривня 01 копійка відповідно.

Апеляційні доводи в цій частині судова колегія вважає безпідставними з урахуванням вимог закону, а також позиції Верховного Суду України, щоміститься у постанові від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Розглядаючи апеляційні доводи стосовно відсутності у позивача підстав для нарахування вартості послуг на інших членів сімї, судова колегія зважає на таке.

Як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 і про це вона зазначала в апеляційній скарзі, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тривалий час проживають не за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_2, а за адресою вїзд Фесенківській, 7 кв.120 в місті Харкові.

Однак будь-яких переконливих та безспірних доказів в цій частині позивачка судам ані першої, ані апеляційної інстанцій не надала. Довідки, на які вона посилається як на докази, мають суперечливу інформацію та районний суд дав цьому відповідну обєктивну оцінку і дійшов вірного висновку, з яким колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни судового рішення, що оскаржується, і висновків суду не спростовує, в їх задоволенні належить відмовити з підстав, передбачених ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді