н/п 2/490/2260/2015 Справа № 490/399/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 29 січня 2015 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 травня 2015 року призначено судово-економічну експертизу по справі № 490/399/15-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

12 жовтня 2015 року позивач надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1

12 жовтня 2015 року заява передана на розгляд судді.

Клопотання розглянуто у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, оскільки згідно ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або у інших осіб.

Так, позивач надав суду Витяги з Державного реєстру щодо нерухомого та рухомого майна відповідача, з якого вбачається , що все рухоме майно відповідача вже перебуває під арештом, а нерухоме майно, на яке посилається заявник у своїй заяві , вже перебуває під обтяженням , але як предмет іпотеки за зобовязаннями відповідача перед іншими юридичними особами .

За такого, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки відсутня загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, а саме повторного накладення арешту на майно боржника.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.