справа № 285/3973/15-ц провадження у справі № 2/0285/1570/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2015 м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

20.10.2015 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем судовий збір сплачений по явно заниженій ціні, а саме мінімальний його розмір в сумі 487 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 19.10.2015 року.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є спадкове майно померлої матері позивача ОСОБА_2, а саме 1/3 частина двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,2 кв.м. Позивачем у позовній заяві зазначено вартість спадкового майна в сумі 14 971 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та розяснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент предявлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

На думку суду, з урахуванням існуючих ринкових цін, дійсна вартість спірного майна є істотно вищою. Очевидність заниження ціни позову не потребує окремого обґрунтування судом цієї обставини з посиланням на докази. Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року в сумі 1 218 грн.

З огляду на наведене суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає позивачу розмір судового збору в сумі 1 500 грн., недоплачена сума судового збору в такому разі становитиме 1 012 грн. 80 коп.

Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119-121, 209 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснити, що в іншому випадку її позовна заява може бути визнана неподаною і повернута їй.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин