Справа № 667/1006/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

Головуючого судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря Скакун Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, з приводу не зупинення реалізації арештованого майна та не зупинення виконавчого провадження № 667/826/14-ц по виконавчому листу 2-4583/09,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, якою просить зупинити реалізацію майна, а саме магазину автозапчастин, що розташований за адресою м. Херсон, вул. Полтавська, 100-а а також зупинити провадження № 67/826/14-ц по виконанню виконавчого листа № 2-4583/09.

Окрім того у судовому засіданні подала суду письмові доповнення, якими також просила зобовязати ДВС провести нову оцінку майна скаржника.

Скаргу мотивувала тим, що у провадженні Державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2 перебуває виконавчий лист № 2-4583/09 від 19.07.2010 року виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення заборгованості зі скаржника на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в сумі 509 833,64 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було виставлено на реалізацію майно скаржника, а саме магазин автозапчастин, що по вул. Полтавській, 100-а у м. Херсоні. Вважає виконавче провадження, в рамках якого подану скаргу таким, що проводиться з порушенням чинного законодавства, а саме не зважаючи на заміну стягувача ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.02.2014 року з АТ «Кредитпромбанк» на правонаступника АТ «Дельта Банк», та звернення останніх до ВДВС із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, державним виконавцем так і не було винесено постанови про заміну сторони виконавчого провадження, та відповідно стягнення проводиться з заявника на користь АТ «ДельтаБанк» на підставі виконавчого листа від 19.07.2010 року. При цьому посилається на практику Верховного Суду України а також розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, та на приписи ст. 7 ЗУ «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні скаржник повністю підтримала подану нею скаргу із викладених у скарзі підстав та просила її задовольнити. Окрім того вказувала про те, що без здійснення рецензування попереднього висновку експерта з приводу вартості реалізованого майна, про яке просила скаржник, державним виконавцем безпідставно, на думку скаржника, вже призначено повторні торги на 25 березня 2015 року, тоді коли оцінка майна була проведена лише 15.09.2014 року, тобто 15.03.2015 року закінчується строк дії оцінки такого майна, результати якої відповідно до ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» не можна буде застосовувати при проведенні 25.03.2015 року торгів, про що надала суду додаткові пояснення також і у письмовому вигляді.

Державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, щодо задоволення скарги повністю заперечувала, надавши також суду заперечення у письмовому вигляді та докази на підтвердження своєї позиції. Так вказувала, що державним виконавцем в рамках розглядуваного виконавчого провадження 21.11.2014 року було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до вищезгаданої ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.02.2014 року, а саме на ПАТ «ДельтаБанк», яких і було вказано під час передачі магазину на реалізацію. Окрім того вважала, що розглядувану судом скаргу було подано після спливу встановленого ст. ст. 385, 267 ЦПК України строку на її подачу. Також у судовому засіданні вважала передчасним розгляд питання з приводу призначених на 25.03.2015 року торгів по спірному майну, оскільки питання щодо таких торгів повинно вирішуватися лише після їх проведення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши подані докази як на підтвердження вимог так і заперечень а також оригінал судової справи № 667/826/14-ц в рамках якої здійснюється спірне виконавче провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено, що на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.02.2014року по справі № 667/826/14-ц було вирішено замінити сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа за № 2-4583/09 виданого 19.07.2010 року Печерським районним судом м. Києва, а саме замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» та зазначена ухвала стосувалась рішення за позовною заявою АТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі вказаної ухвали, постановою державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2 стягувача по розглядуваному судом виконавчому провадженню було замінено на ПАТ «ДельтаБанк», та вказану постанову супровідним від 21.11.2014 року за вих. № 3.3745 було направлено скаржнику.

Також судом встановлено, і що не заперечувалось скаржником, остання 12.02.2015 року за її заявою була ознайомлена з матеріалами спірного виконавчого провадження, що підтверджується самою заявою.

Постановою держдавного виконавця від 20.11.2014 року в рамках ВП № 34866759, за заявою боржника, було призщначено рецензента ОСОБА_3, яку листом від 20.11.2014 ркоу за вих № 33519 була направлено в тому чслі і боржнику.

Окрім того, листом державного виконавця від 24.09.2014 року за вих. № 26989 на адресу боржника було направлено копію звіту про вартість нерухомого майна, що по вул. Полтавській, 100-а у м. Херсоні, відповідно до якого ринкова вартість такого майна стано на 15.09.2014 року без урахування ПДВ склала 442860,00 грн..

Окрім того як вбачається з листів державного виконавця від 2.11.2014 року за вих. № 34734 та від 17.12.2014 року за вих № 3708, адресованого ОСОБА_1А, від останньї до виконавчої служби 13.10.2014 ркоу про незгоду із проведеною оцінкою майна та про призначення рецензування звіту,, через , що 20.11.2014 ркоу державним коконавцем було призначено рецензента в особі експерта ОСОБА_3 ТОВ «Експертне бюро «Айстра»», від якої 21.11.2014 року до ВДВС надійшло повідомлення про вартість рецензування в розмірі 2000,00 грн.., яким також боржника було повідомлено про необхідність у 10-денний строк здійснити авансування вказаних витрат. Також вказаним листом було повідомлено платіжні реквізити ВДВС для здійснення авансування роботи рецензента, та до листа додано копія повідомлення експерта ОСОБА_3 з приводу такої вартості, в якому також було повідомлено платіжні реквізити самої експертної служби.

Проте як встановлено судом, і що не заперечувалось скаржником, наразі остання сплату суми рецензуванням не здійснила, хоча вищевказані листи ДВС отримувала.

Відповідно до ч. 5. ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання зобовязані подати письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності. Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; визнання стягувача або боржника недієздатним; проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; зупинення судом реалізації арештованого майна; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах;

Згідно ч. 2 вказаної статті виконавче провадження на підставі, передбаченій пунктом 7 частини першої цієї статті, зупиняється лише в частині звернення стягнення на майно, реалізацію якого зупинено судом.

Згідно ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1 - 17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Слід зауважити, що згідно розяснень, викладених в ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 28.01.2013, № 24-152/0/4-13 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі" при застосуванні або Закону України "Про виконавче провадження", або статті 152 ЦПК наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню. Незважаючи на подібність положень за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за статтею 152 ЦПК різні, так як, по-перше, при застосуванні Закону України "Про виконавче провадження" проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено. Також є суттєва різниця в тому, як проходить ця процедура: за Законом України "Про виконавче провадження" - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, за правилами ЦПК - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження, а не сам зупиняє таке провадження (частина друга статті 387 ЦПК). Суд може покласти на суб'єктів оскарження виконання лише тих обов'язків, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Слід зауважити, що порядок та строки зупинення виконавчого провадження визначені у ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», при цьому до суду може бути лише оскаржена постанова про зупинення виконавчого провадження або строки, на які таке виконавче провадження зупиняється.

Окрім того, відповідно до ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про законність дій державного виконавця в рамках розглядуваного виконавчого провадження, та відповідно про відсутність підстав до задоволення скарги. При цьому, враховуючи ту обставину, що скаржнику була надана можливість призначення рецензування звіту відповідного нерухомого майна, а також беручи до уваги те, що наступні торги щодо такого майна ще не проведено, суд приходить до переконання про не обґрунтованість вимоги скаржника щодо зупинення реалізації арештованого майна.

За приписами ч 3. ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, та керуючись ст .ст. 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, з приводу не зупинення реалізації арештованого майна та не зупинення виконавчого провадження № 667/826/14-ц по виконавчому листу 2-4583/09 відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання такою особою копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_5