Провадження №2/761/4975/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач) про стягнення банківського строкового вкладу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 січня 2014 року між сторонами був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) відповідно до якого позивач внесла на депозитний рахунок відповідача 9000,00 доларів США на строк з 18.01.2014 року по 23.01.2015 року. Позивач зазначала, що 27.02.2015 року вона повідомила Банк про бажання повернути вклад, однак до даного часу кошти вкладу не повернуті, у зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором-заявою №300937/2014/370-14 від 18.01.2014 року в сумі 9000,00 доларів США, моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 18.01.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (за договором - Банк) та ОСОБА_1 (за договором - Вкладник) був укладений Договір-заява № 300937/2014/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) на 370 днів в іноземній валюті за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 9000,00 доларів США. на строк з 18.01.2014 року по 23.01.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви).

Після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов (п. 6 Договору-заяви).

Як зазначено в п. 9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати.

З матеріалів справи вбачається, що Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами.

27.02.2015 року позивач повідомила Банк про бажання отримати кошти банківського вкладу та відсотків готівкою або перахувати депозит на картковий рахунок у доларх США, проте Банк вимоги позивача не виконав та грошові кошти не повернув ( а.с. 6).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Оскільки позивач правомірно здійснив вклад в іноземній валюті, то виконання зобов'язання банку також має бути здійснено у валюті вкладу, тобто у доларах США.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 9 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом 16 вересня 2015 року становить 19800,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. слід зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

За таких обставин, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача спричинені душевні страждання позивачу у зв'язку із порушенням нормальних життєвих зв'язків, а тому з урахуванням суті позовних вимог, глибини душевних страждань позивача, обставин справи, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача 800,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги в сумі 11000,00 грн. суд зазначає наступне.

Правову допомогу, відповідно до приписів ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Вимога представника позивача про стягнення з відповідача таких витрат задоволенню не підлягає, оскільки, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не допускались до участі у справі за заявою позивача в якості особи яка надає правову допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України, вказані особи діяли як представники позивача, що в свою чергу не передбачає відшкодування витрат відповідно до ЦПК України.

Окрім того, позивачем в обгрунтування стягнення витрат на правову допомогу не надано суду акту прийому-передачі наданих послуг, підписаного сторонами, також відсутній підпис позивача і в розрахунку суми гонорару за надану адвокатом правову допомогу (а.с. 9).

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 9 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом 16 вересня 2015 року становить 19800,00 грн. та 800,00 грн. моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь ОСОБА_1 банківський вклад за договором-заявою № 300937/2014/370-14 від 18.01.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) на 370 днів в іноземній валюті в сумі 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США та 800,00 (вісімсот) грн. моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь Держави судовий збір в розмірі 1987,10 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят сім грн. 10 коп.) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК