Справа № 310/2405/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 жовтня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.
при секретарі Олійник Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за основним та уточнюючим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та процентів, а також стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами та трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення,
11.03.2015р. позивач звернулася до суду з позовною заявою , яку тричі уточнювала, збільшуючи позовні вимоги, до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та процентів, а також стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами та трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що після закінчення строку депозитного договору вони хотіли одержати вклад в іноземній валюті, а тому не погоджувалися на суми в гривнях, оскільки це могло привести до збитків, пов»язаних з коливанням курсу валют.
У судове засідання представник відповідача не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення).
Окрім цього, на даний час діє Постанова НБУ № 160 «Про введення додаткових механізмів стабілізації грошово - кредитного та валютного ринків України» від 03.03.2015 р., яка також регламентує діяльність банків в частині певного обмеження видачі готівкових коштів. Виконання цих постанов є обов»язковим для банка , а тому відповідач фактично не має законних підстав, тобто в порушення встановлених постанов НБУ, видавати клієнтам вклади в іноземній валюті.
Відповідно до п. 7.4 Основних умов, Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором у випадку виникнення обставин непереборної сили (що знаходяться поза межами контролю Сторін Договору, які Сторони Договору не могли передбачити або запобігти, якщо такі обставини призвели до неможливості виконання Сторонами своїх зобов'язань), до яких відносяться: стихійні лиха, аварії, пожежі, масові безладдя, страйки, воєнні дії, протиправні дії третіх осіб, вступ у дію законодавчих актів, урядових постанов і розпоряджень державних органів, актів нормативного характеру Національного банку України, що прямо або побічно забороняють або обмежують можливість належного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором.
В п. 9 Депозитного договору зазначено, що Вкладник підписанням Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з Депозитним договором складають договір банківского вкладу та є його невід'ємними частинами. Згідно п.п.5.2 Основних умов, у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві , Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Так, Позивач вказує на той факт, що він 23.02.2015р. звернувся із заявою про повернення с вкладу. У зв'язку з тим, що відповідач фактично не в змозі задовольнити вимоги позивача на підставі обмежень встановлених НБУ, а також враховуючи факт настання фарс-мажорних обставин, за які відповідач не несе відповідальності, відповідач вважає, що позивач передчасно та в порушення договірних умов депозитного договору звернувся з позовом до суду.
Позивачем було здійснено нарахування відсотків за період з 21.02.2015р. по 10.03.2015р. за процентною ставкою 12,50% річних, що, враховуючи факт розміщення вкладу тільки по 20.02.2015р. та неможливість продовження даного строку відповідно до положень п.7 Договору, суперечить положенням чинного законодавства та умовам Договору. Також відсутні в матеріалах справи докази звернення позивача до Банку за отриманням суми банківського вкладу в обумовлені оспорюваним Договором строки. Таким чином, відповідно до умов Договору-заяви та Основних умов Договір було продовжено на умовах вкладу на вимогу і з нарахуванням відповідної процентної ставки. У відповідності до Тарифів комісійної винагороди ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит» розмір процентної ставки за вкладом на вимогу у вказаний період становив 0, 0001% річних.
Відповідно, обов'язок Банку по нарахуванню та виплаті Вкладнику передбаченого Договором розміру процентів по вкладу на рівні 12,50% річних припинився в обумовлений оскаржуваним Договором строк - 20.02.2015р., а тому вимоги Позивача в цій частині є безпідставними.
Позивачем також здійснено нарахування 3% річних за період з 21.02.2015р. по 10.03. 2015р. при тому, що вклад розміщено на строк по 20.02.2015р. (п.1 Договору), а жодних доказів звернення Вкладника із заявою про дострокове повернення суми банківського вкладу в строк до 20.02.2015р. за оскаржуваним Договором Позивачем надано не було.
Таким чином, заявлені Позивачем вимоги щодо стягнення 3% річних в порядку ст.625 України (відповідальність за порушення грошового зобов'язання) за вказаний період є безпідставні оскільки прострочень виконання зобов'язань з 21.02.2014р. Банком допущено не було.
Також у Позивача відсутні підстави розглядати суму депозитного вкладу у розмірі 8623,00 доларів США у якості суми простроченого грошового зобов'язання, оскільки Банк не міг «повернути грошові кошти у вищевказаному розмірі через касу Банку не пізніше 20.02.2015р.» відповідно до заявлених Вкладником Заяв, оскільки Постановою Правління Національного банку України №758 від 01.12.2014 року та на даний час №160 від 03.03.2015р. встановлено обмеження у розмірі до 150 000 гривень на добу на здійснення таких виплат. Отже, здійснити виплату суми банківського вкладу готівкою у зазначених в Заявах розмірах та спосіб відповідач не мав змоги з урахуванням положень діючого законодавства і з незалежних від Банку причин. Відповідно, сума банківського вкладу у розмірі 8623,00 доларів США не може розглядатися у якості суми простроченого зобов'язання, оскільки її виплата у розмірі та способом визначеними Вкладником є неможливою.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав:
20 лютого 2015 року позивач звернулась до начальника відділення № 7 філії "Запорізьке РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_3 з письмовою заявою про повернення коштів в сумі 8623,00доларів США зі строкового вкладного рахунку без зазначення способу повернення вкладу.
23.02.2015року позивач звернулась до начальника відділення № 7 філії "Запорізьке РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_3 з письмовою заявою(доповненою) про повернення коштів в сумі 8623,00доларів США зі строкового вкладного рахунку, в який зазначила спосіб повернення вкладу, як видачу коштів готівкою одноразово та в повному об»ємі через касу банку.
На теперішній час Банком вклад у розмірі 8623 доларів США позивачу не повернуто та не виплачені проценти за лютий 2015року у розмірі 58,88 доларів США.
Відповідно до ч.І ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. При цьому частиною другою цієї статті передбачено, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).
Частиною другою ст.1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
У відповідності до ч.І ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. При цьому, частиною п'ятою цієї статті передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст.55 Закону України "Про Національний банк України» Національний банк України здійснює функції банківського регулювання і нагляду за діяльністю банків в межах та порядку, передбачених законодавством України.
Відповідно ст.56 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для банків.
Також на теперішній час діє Постанова НБУ № 160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного та валютного ринків України» від 03.03.2015р., яка також регламентує діяльність банків в частині певного обмеження видачі готівкових коштів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах: адміністративне регулювання: встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків. Таким чином дана Постанова була видана в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю, та була обов'язковою для виконання банками, яким вона адресована.
В п. 9 Договору-заяви зазначено, що Вкладник підписанням Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з Депозитним договором складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами.
Відповідно до п. 7.4 Основних умов, Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором у випадку виникнення обставин непереборної сили (що знаходяться поза межами контролю Сторін Договору, які Сторони Договору не могли передбачити або запобігти, якщо такі обставини призвели до неможливості виконання Сторонами своїх зобов'язань), до яких відносяться: стихійні лиха, аварії, пожежі, масові безладдя, страйки, воєнні дії, протиправні дії третіх осіб, вступ у дію законодавчих актів, урядових постанов і розпоряджень державних органів, актів нормативного характеру Національного банку України, що прямо або побічно забороняють або обмежують можливість належного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором.
Як встановлено у судовому засіданні, після припинення строку дії банківського вкладу на підставі заяви позивача від 20.02.2015р. відповідачем на рахунок на вимогу перераховані сума вкладу в розмірі 8623,00доларів США, що еквівалентно 235907,97грн., та сума відсотків в розмірі 58,88доларів США, що еквівалентно 1610,84грн., а всього загальна сума 8681,88 доларів США, що еквівалентно 237518,91грн.
Враховуючи, що відповідач фактично не в змозі задовольнити вимоги позивача про повернення суми депозитного вкладу одноразово у іноземній валюті на підставі обмежень встановлених НБУ, а також враховуючи факт настання форс-мажорних обставин, за які відповідач не несе відповідальності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми вкладу в гривневому еквіваленті, а саме загальної суми 8681,88 доларів США, що еквівалентно 237518,91грн.
Як встановлено у судовому засіданні, депозитний договір був укладений на 3 місяці за процентною ставкою 12,50% річних, 20.02.2015р. договір був припинений , а кошти були перераховані на рахунок на вимогу. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Банку за отриманням суми банківського вкладу в обумовлені оспорюваним Договором строки. Таким чином, відповідно до умов Договору-заяви та Основних умов Договір було продовжено на умовах вкладу на вимогу і з нарахуванням відповідної процентної ставки. У відповідності до Тарифів комісійної винагороди ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит» розмір процентної ставки за вкладом на вимогу у вказаний період становив 0, 0001% річних.
Враховуючи, що обов'язок Банку по нарахуванню та виплаті позивачу передбаченого депозитним Договором розміру процентів по вкладу на рівні 12,50% річних припинився в обумовлений оскаржуваним Договором строк - 20.02.2015р., суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення процентів за користування відповідачем належними позивачу грошовими коштами за період з 21.02.2015 року по 06.07.2015 року (136 днів) в сумі 325,76 доларів США є безпідставними.
У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що жодних доказів звернення Вкладника із заявою про дострокове повернення суми банківського вкладу в строк до 20.02.2015р. за оскаржуваним Договором Позивачем надано не було, також враховуючи, що позивачем не надано доказів на допущення відповідачем прострочень виконання зобов'язань з 21.02.2014р. , і враховуючи, що здійснити виплату суми банківського вкладу готівкою у зазначених в Заявах розмірах та спосіб відповідач не мав змоги з урахуванням положень діючого законодавства і з незалежних від Банку причин, а тому, сума банківського вкладу у розмірі 8623,00 доларів США не може розглядатися у якості суми простроченого зобов'язання, оскільки її виплата у розмірі та способом визначеними Вкладником є неможливою, суд приходить до висновку про безпідставність стягнення з відповідача 3% від суми вкладу у розмірі 96,39 доларів США в якості відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки це суперечать положенням Постанов Правління Національного банку України №758 від 01.12.2014 року та №160 від 03.03.1 року, які забороняють Банку здійснювати виплату у спосіб обраний вкладником у розмірі більшому суму до 150 000, 00 грн. на добу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,10,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 16,526,536,599, 625,1058-1061 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
В решті частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:ОСОБА_4