Справа № 487/5787/15-ц
Провадження № 2/487/2384/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.09.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Плетенчук О.О., позивача - ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради "Бриз" ЖЕК №3, органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою № 122 по вул. Крилова, 40/1 у місті Миколаєві.

В позовній заяві позивач вказала, що вона та відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира не приватизована. Власником особового рахунку є чоловік позивачки - ОСОБА_5, який помер 11.08.2008 р. Відповідачі не проживають у вказаній з травня 2012 року, не сплачують комунальні послуги. Позивач мусить проводити оплату за комунальні послуги у тому числі і за відповідачів, який фактично у житловому приміщенні не мешкають, що створює для неї матеріальні труднощі. Крім того, вона не має змоги переоформити особовий рахунок на себе після смерті чоловіка. Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради - ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову в частині вимог до малолітнього ОСОБА_4, посилаючись на порушення його прав. Вимоги позивача до ОСОБА_3 просила вирішити на розсуд суду.

В судове засідання відповідачі та представник ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №3 повторно не зявились, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, представника свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Наймачем квартири АДРЕСА_1, яка входить до державного житлового фонду, є ОСОБА_5, який помер 11 серпня 2008 р.

30.07.1999 р. у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_1 - дружина наймача; 11.12.2007 р. - зареєстрована ОСОБА_3 - внучка та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - правнук (довідка ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №3 від 21.07.2015 р. № 3583).

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми.

Згідно ст.72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки.

Отже збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вищезазначеній квартирі не проживають з травня 2012 року, не сплачують комунальні послуги, не зберігають свого особистого майна, звязок з квартирою втратили, що підтверджується актом від 21.07.2015 року та поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 2012 р. Таким чином, відповідачі відсутні за місцем мешкання понад встановлені ст. 71 ЖК України строки.

Проте, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має часткову дієздатність, яка обмежується лише правом самостійно вчиняти дрібні побутові правочини та здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної та творчої діяльності (стаття 31 ЦК).

Обмеження дієздатності особи у віці до чотирнадцяти років в інших правовідносинах, в тому числі і у праві самостійно та вільно обирати місце свого проживання, кореспондується і з правилами частин 3 та 4 статті 29 ЦК.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). А отже причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі малолітньої дитини, а тому за своїм характером є поважними.

Крім того, як вбачається із довідки сектору АДР УДМС України в Миколаївській області - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки підставою втрати особою права користування житлом є лише неповажність причин відсутності понад встановлені строки, то малолітня дитина, як самостійний суб'єкт житлових правовідносин, не може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за правилами статті 71 ЖК України, а отже позов ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням задоволенню не підлягає.

Разом з тим, у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 більше шести місяців без поважних причин, позов ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими, законним і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8,10,11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 122 по вул. Крилова, 40/1 у місті Миколаєві.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку визначеної ст.294 ЦПК України.

Суддя: З.М. Сухаревич