Справа № 369/8449/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5507/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 38 19.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

при секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину майна як на частку в спільній сумісній власності, виключення його із спадкового майна, про визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем та відповідачем було вказано одну й ту саму особу - ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, що унеможливило розгляд справи в подальшому.

З тих підстав, що позивачем у встановлений строк в повній мірі не було виправлено вказаних в ухвалі суду від 12 серпня 2015 року недоліків, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що за її думкою, позовна заява була визнана неподаною безпідставно, оскільки нею було дотримано всіх вимог, передбачених ст.ст. 119 та 120 ЦПК України. На виконання ухвали від 12 серпня 2015 року вона направила до суду новий варіант позовної заяви, в якій в якості відповідачів зазначено її неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якіє спадкоємцями першої черги. Оскільки предметом спору є визнання права на спадкування, то в даному випадку неповнолітня особа може особисто виступати в суді, а участь законного представника, на її думку, є необов'язковою. За таких умов підстави для визнання її позовної заяви неподаною відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав:

Повертаючи заяву позивачу, суддя першої інстанції обґрунтовував це тим, що позовна заява не відповідає вимогам, встановлених статтями 119 та 120 ЦПК України, і позивачем ці недоліки усунуті не були. В той же час колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до положень ст.ст. 119, 120 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання, повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне вказані недоліки позову, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З аналізу наведеної норми вбачається, що у разі, коли відповідач вчасно виправить недоліки позову, на які йому були вказано судом в ухвалі про залишення позову без руху, суд має постановити ухвалу про відкриття провадження по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви вищенаведеним вимогам є безпідставними. Хоча у первісному варіанті позову ОСОБА_2 й зазначила себе і як позивача, і як законного представника відповідача, навиконання вимог ухвали суду від 12 серпня 2015 року нею було подано позовну заяву в іншій редакції, в якій в якості відповідачів були зазначені неповнолітній ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 Оскільки справа стосується спадкових прав, а неповнолітній син позивача є спадкоємцем першої черги, саме він має нарівні з іншими спадкоємцями виступати відповідачем по даній справі.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 11 ЦПК України суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких умов у разі подання законним представником неповнолітньої особи позову до такої особи суд з метою захисту інтересів неповнолітнього має залучити до участі в справі відповідний орган. В той же час визнання в даній ситуації позову неподаним та повернення його позивачу фактично позбавляє його можливості судового захисту своїх інтересів та доступу до правосуддя.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді