Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М..,
при секретарі Медведєвої Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту, ПАТ « Банк Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості, -
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» після уточнення якої остаточно просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму коштів внесену на депозитний рахунок в розмірі 149900,00 грн. та судовий збір.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення в яких просив позовну заяву залиши без задоволення.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10 лютого 2015року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту було укладено договір-заяву №300131Є169943/3-15 про банківський строковий вклад ( депозит) «стандарт» на 3 місяці в національній валюті.
Відповідно до п.1 вказаного договору позивач вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок в сумі 149900,00 грн. на строк з 10.02.2015року по 10.05.2015року у порядку та на умовах визначених в цьому договорі та в основних умовах, які оприлюднені на офіційному сайті банку. Відповідно до п.2 вказаного договору за час користування коштами вкладу протягом строку визначеного у п.1, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою 19,50% річних.
Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок в сумі 149900,00 грн. підтверджується квитанцією №54 ( а.с. 23).
Згідно п.6 депозитного договору після закінчення строку визначеного п.1 цього договору вклад повертається вкладникові в порядку строки та на умовах передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Відповідно до вказаного пункту Основних умов у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного в договорі та бажання вкладник не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового кладу, вкладник зобов'язаний надати банку письмову вимогу в якій зазначити спосіб повернення вкладу.
На виконання зазначених вимог у зв'язку з закінчення строку вкладу позивачем було надіслано на адресу банку письму вимогу щодо повернення банківського вкладу шляхом перерахування грошових коштів в сумі 149900,00 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ « Банк Кредит Дніпро» до 03.06.2015року, однак до теперішнього часу вклад позивачу не повернуто, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою ПАТ « Банк кредит Дніпро» про відсутності зарахувань на картковий рахунок вказаний позивачем у вимозі до банку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства .
Відповідно до ст. 1060 ЦКУ за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Згідно зі ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначений змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі зазначеного, з боку відповідача має місце неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором вкладу.
Посилання відповідача на введення тимчасової адміністрації суд не приймає оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладу в травні 2015 року, а введення тимчасової адміністрації відбулося 17.09.2015 року на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №171. Таким чином, строк виконання зобов'язань за договором банківського вкладу закінчився ще до початку введення в банк тимчасової адміністрації, а тому норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин.
Що стосується вимоги позивача щодо солідарної відповідальності ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту та ПАТ «Банк Фінанси та кредит», то суд вважає її безпідставною оскільки відділення є структурним підрозділом банку ПАТ « Банк Фінанси та кредит» і самостійно відповідати за невиконання вимог депозитного договору не може.
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенні та суд вважає за необхідне стягнути суму грошового вкладу саме з ПАТ « Банк Фінанси та кредит».
Судові витрати підлягають стягненню на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 524, 533, 536, 610, 625, 626, 629, 1060 Цивільного Кодексу України,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму внесених на депозитний рахунок коштів в сумі 149900,00 грн. ( сто сорок дев'ять тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1499,00 грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Бородіна Н.М.