АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/518/14-ц 22-ц/774/2054/К/15
Справа № 2/215/76/15 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2054/К/15 інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія 57 (4) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Голуб О.О.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бродька Анатолія Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", третя особа - ОСОБА_5, про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачашляхом визнання несправедливими та недійсними внесені в односторонньому порядку зміни до договору про іпотечний кредит.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2008 р. між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір про іпотечний кредит № KRHTG5, згідно умов якого відповідач надав йому Кредит в сумі 75000,00 грн. зі сплатою 15,00 % річних на строк до 25.04.2018 року для придбання квартири АДРЕСА_1. Весь час ним сумлінно виконувалися зобов'язання за договором, однак відповідачем неодноразово та без зазначення причин в односторонньому порядку підвищувалася процентна ставка за користування кредитними коштами. Після укладення 25.01.2012 року та 26.03.2012 року додаткових угод до договору про іпотечний кредит та іпотечного договору відсотки за користування кредитом були зменшені до 18 % річних, що свідчить про зловживання відповідачем своїм правом. Також вважає, що відповідачем невірно визначено розмір заборгованості за кредитом станом на дату укладання Додаткової угоди № 1 до Договору про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року - 25.01.2012 року, оскільки по його розрахунку залишок заборгованості по кредиту становив - 17077,09 грн., а не як зазначено в п. 2.4 Додаткової угоди № 1 - 63768,69 грн., що також свідчить про зловживання банком своїм правом. Вважає, що відповідач порушив його права як споживача, тому уточнивши останній раз - 30 квітня 2015 року позовні вимоги, просив суд визнати несправедливими та недійсними внесені в односторонньому порядку зміни до договору № KRHTG5 від 25.04.2008 року про іпотечний кредит укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, щодо підвищення відсоткових ставок з 15% річних до 2,09% у місяць з 25.07.2008 року, та до 30 % річних з 01 лютого 2009року; визнати справедливою відсоткову ставку 18% річних з 01 лютого 2009 року; визнати недійсним п. 2.4. Додаткової угоди № 1 від 25.01.2012 року до Договору про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року в частині залишку заборгованості по кредиту в розмірі 63768,69 грн. визнати залишок заборгованості станом на 25.01.2012 року - 17077,09 грн.; визнати кредитний договір № KRHTG5 від 25.04.2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, таким, що припинив свою дію з березня 2013 року, та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 переплачену суму за Договором про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 квітня 2015 року в розмірі 38369,39 грн., а також понесені ним та документально підтверджені витрати по справ.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, визнано несправедливими та недійсними внесені в односторонньому порядку зміни до договору № KRHTG5 від 25.04.2008 року про іпотечний кредит укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, щодо підвищення відсоткових ставок з 15% річних до 2,09% у місяць з 25.07.2008 року., та до 30 % річних з 01 лютого 2009 року.

Визнано справедливою відсоткову ставку 18% річних з 01 лютого 2009 року.

Визнано недійсним п. 2.4. Додаткової угоди № 1 від 25.01.2012 року до Договору про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року в частині залишку заборгованості по кредиту в розмірі 63 768,69 грн.

Визнано дострокове повне погашення суми Кредиту та нарахованих відсотків за його користування за Договором про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 01 лютого 2013 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 переплачену суму за Договором про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 квітня 2015 року в розмірі 38369 грн.39 коп. та понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 9260 грн. 00 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1358 грн. 09 коп.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2015 року заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд вищезазначеного рішення суду залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд безпідставно задовольнив позовні вимоги, не врахував правомірність підвищення банком відсоткової ставки за кредитом, оскільки укладеним договором передбачено порядок та умови при яких можлива зміна відсоткової ставки по кредиту у майбутньому, а також залишив поза увагою, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду, так як відсоткові ставки були підвищені з 25.07.2008 року та з 01.02.2009 року то строк позовної давності сплив 01.02.2012 року. Крім того, витрати на правову допомогу стягнуто судом без врахування Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

В своїх запереченнях представник позивача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит № KRHTG5, згідно умов якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 75000,00 грн. під 15,00 % річних.

Згідно Додатку № 1 до Договору реальна процентна ставка складала 15,41%.

Відповідно до п.1.3 Договору кредит надавався строком погашення не пізніше 25.04.2018 р. для придбання квартири АДРЕСА_1.

Згідно з п. 2.4 Договору щомісячно, до 25 числа кожного місяця позивач має здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки в сумі не менше 1219,60 грн.

Згідно з п. 8.8. Договору Кредитор має право змінити розмір відсоткової ставки до розміру звичайної процентної ставки, що встановлена у Кредитора для таких видів кредитів, згідно механізму, зазначеному в п. 8.9.

Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбаченої пунктом 8.9. Договору Кредитор може збільшити розмір відсоткової ставки за Договором в наступному порядку, а саме: кредитор не пізніше ніж 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа.

Відповідно до п. 8.9. Договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із наступних обставин: а) порушення Позичальником кредитної дисципліни; та або б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Кредитором відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань, передбачених цим договором; та/або в) здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3(три) відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладання цього Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбаченої цим пунктом Договору, Кредитор може збільшити розмір відсоткової ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Кредитор не пізніше ніж 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа.

На виконання договору про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 року були укладені: Договір поруки № KRHTG5 від 25.04.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (Кредитором), ОСОБА_2 (Боржником) та ОСОБА_5 (Поручителем), Іпотечний договір № KRHTG5 від 25.04.2008 року.

Квартиру, на купівлю якої Банком видавалися кошти, позивач придбав, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ткаченко Л.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 919 та зареєстрованого 08.05.2008 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Позивач виконує п. 2.4. Договору стосовно сум та дат оплати, з переплатою сум, зазначених в Договорі, період оплати: травень 2008 р. - квітень 2015 р., включно.

Листом від 26.06.2008 року № 20.1.3.2/6-8553 відповідач повідомив позивача про зміну процентної ставки за Договором про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 р., зазначив, що з 25.07.2008 р. процентна ставка складатиме 2,09% у місяць. Підставою для підняття процентної ставки з 15% річних до 2,09% у місяць (25,08 % річних), як зазначено в листі Банку є особливість Договору про іпотечний кредит: наявність умов про три сторони в особі Державної Іпотечної Установи України ( Далі - ГІУ), яка як зазначено в листі Банку, не має можливості викупати кредити у ПриватБанку, і фактично не виконує зобов'язання за договором про співпрацю з ПриватБанком, у зв'язку з чим Банк несе збитки.

Листом від 25.12.2008 р. № 20.1.3.2/6-31009 відповідач повідомив позивача про збільшення відсоткової ставки по Кредитному договору до 30,00% на рік, зазначає, що відповідно до умов укладеного кредитного договору та у зв'язку зі зміною кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме настанні одного чи декількох з нижченаведених чинників: зміни курсу долара США до гривні більш ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору, зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ), здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3 ( три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладання цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки, з метою виконання зобов'язань перед своїми вкладниками, ПриватБанк змушений вимагати зміни умов Кредитного договору № KRHTG5 від 25.04.2008 року.

У відповідях, на заяви позивача, щодо підвищення відсоткової ставки, Банк посилається на декілька чинників зміни відсотків по Кредитному договору, норми Закону та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. № 168 ( далі - Правила): відповідь від 21.01.2010 р.№ 30.1.0/2-100120/1619, відповідь від 02.02.2010 р. № 04/806 ( в якій Банк посилається на п.2.3.1. Договору від 28.04.2008 р., як на підставу підняття відсоткової ставки, але договір між позивачем та ПриватБанком укладений 25.04.2008 р., відповідь від 03.06.2010 р. № 30.1.0.0/2-100513/1578.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 3.4 Правил, в кредитному договорі банки зобов'язані зазначити правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Пунктом 3.5 Правил передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути змінена лише у разі настання події, яка не залежить від волі сторін договору і має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

Тобто, зміна процентної ставки, виходячи з цього, можлива лише у разі істотної зміни обставин, проте не кожна обставина, передбачена договором, може вважатися такою, оскільки сама по собі істотність передбачає зміну обставин настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Змінюючи відсоткову ставку з 15% річних до 2,09% у місяць, що становить 25,08% річних, Банк в своєму листі від 26.06.2008 р. № 20.1.3.2/6-8553 не послався на жодну з обставин, зазначену в п. 8.9. Договору за яким міг бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом: а) порушення Позичальником кредитної дисципліни; та або б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Кредитором відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також по виконанню Позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань, передбачених цим Договором; та/або в) здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3(три) відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладання цього Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. В даному листі Банк повідомив позивача, що в Договорі є третя сторона - Державна Іпотечна Установа України, яка не виконує зобов'язання за договором про співпрацю з ПриватБанком, у зв'язку з чим Банк несе збитки, при цьому в самому договорі відсутні будь-які посилання, що кредит позивача є пільговим.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції виходив з того, що дії Банку щодо підвищення відсоткової ставки, свідчать про зловживання останнім своїм правом, а тому слід визнати несправедливими та недійсними внесені в односторонньому порядку зміни до договору № KRHTG5 від 25.04.2008 р. про іпотечний кредит укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 щодо підвищення відсоткових ставок з 15% річних до 2,09% у місяць з 25.07.2008 р. та 30 % річних з 01 лютого 2009 року, і оскільки Банк міг підняти проценту ставку лише до 18% , без будь-яких негативних наслідків для себе, тому суд вважає за необхідне справедливою визнати відсоткову ставку в розмірі 18 % річних з 01 лютого 2009 року та визнати недійсним п. 2.4. Додаткової угоди № 1 від 25.01.2012 р. до Договору про іпотечний кредит № KRHTG5 від 25.04.2008 р. в частині залишку заборгованості по кредиту в розмірі 63768,69 грн. та дійшов висновку про задоволення позовних.

Колегія суддів не може погодитись у повному обсязі з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як убачається із матеріалів справи 18 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги № 172/12, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив Державній іпотечній установі всі права вимоги за: договором про іпотечний кредит між банком та ОСОБА_2 № KRHTG5 від 25.04.2008 року, за іпотечним договором між банком та ОСОБА_2 № KRHTG5 від 25.04.2008 року, посвідченим Ткаченко Л.Б., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 923 25.04.2008 року, який виступає в якості забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору та за договором поруки між банком, позичальником і ОСОБА_5 № KRHTG5 від 25.04.2008 року, який виступає в якості додаткового забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із кредитного договору.

Згідно п. 1.2 вартість права вимоги за кредитним договором на момент передачі прав вимоги у відповідності до п. 1.1. цього договору, включає заборгованість за основним боргом по кредиту та складає 62812,93 грн.

Відповідно до витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) 18.04.2012 року іпотеко держателем за договором відступлення права вимоги від 18.04.2012 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрована Державна іпотечна установа (код 33304730, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з вимог позовної заяви позивачем поставлено питання щодо визнання несправедливими та недійсними внесених в односторонньому порядку змін до договору № KRHTG5 від 25.04.2008 року про іпотечний кредит, право вимоги за яким відступлено банком Державній іпотечній установі за договором відступлення права вимоги, дійсність якого до цього часу не оспорена, проте суд першої інстанції розглянув справу без залучення до участі у справі Державної іпотечної установи, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 33 ЦПК України, відповідно до якої суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як співвідповідача у разі відсутності згоди позивача на заміну первісного відповідача належним відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачавідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: Л.В.Митрофанова

В.І.Чорнобук