Справа № 476/627/15-ц
Провадження № 2/476/121/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2015 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення плати за користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В :

04.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення плати за користування земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.10.2007 року домовився з ОСОБА_6 (чоловіком відповідачки) про продаж належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8,1726 га.

На виконання вказаної домовленості ОСОБА_6 передав йому кошти за купівлю-продаж земельної ділянки, а він склав розписку про отримання коштів, в якій зазначив, що договір купівлі-продажу буде оформлено після зняття мораторію на продаж землі в Україні.

В якості гарантії передачі земельної ділянки в користування та укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, за пропозицією ОСОБА_6, між вказаними сторонами було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 49 років. З того часу вказаною земельною ділянкою до 2010 року користувався ОСОБА_6, а після смерті останнього користується його дружина ОСОБА_5 як така, що прийняла спадщину. За весь час користування земельною ділянкою подружжя ОСОБА_5 не сплачували йому орендну плату.

Посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки від 15.10.2007 року укладений без наміру створення правових наслідків, які обумовлені ним, а також з метою приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки просив визнати спірний договір недійсним, оскільки він є фіктивним і удаваним одночасно.

Також позивач просив стягнути з відповідачки кошти за користування земельною ділянкою на протязі 2008-2014р.р. в розмірі 22405 грн. та судові витрати по справі.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути кошти за користування земельною ділянкою в розмірі 28106,22 грн. збільшивши їх на розмір плати за 2015 рік.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник позов не визнали, суду пояснили, що спірний договір неможе бути визнаний недійсним з тих підстав, на які вказує позивач, так як з 2007 року сторони договору приступили до його виконання. Крім цього договір оренди земельної ділянки не можна вважати удаваним, тобто таким, що приховує договір купівлі-продажу земельної ділянки , оскільки договір купівлі-продажу є неукладеним. В задоволенні вимог про стягнення плати за користування земельною ділянкою просили відмовити, так як вони є безпідставними. Також просили застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки з часу виникнення у позивача права на звернення до суду пройшло більше 7 років.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,1726 га, кадастровий номер :01:000:0210 розташованої в межах Єланецької селищної ради Миколаївської області (а.с.6-8).

Судом встановлено, що 15.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_6 досягнуто домовленість про купівлю-продаж вказаної земельної ділянки на таких умовах: на виконання досягнутої домовленості позивач отримав від ОСОБА_6 69049,60 грн. в рахунок договору купівлі-продажу землі, а сам договір зобов'язався оформити після зняття мораторію на продаж землі в Україні. На підтвердження вказаних обставин позивач надав розписку (а.с. 11).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.06.2015 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про повернення грошей набутих без достатньої правової підстави, з останнього стягнуто на користь ОСОБА_5, ОСОБА_7 як спадкоємців померлого ОСОБА_6 69049,60 грн., які були безпідставно отримані згідно розписки вказаної вище.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначав, що для того, щоб фактично передати свою земельну ділянку в користування ОСОБА_6 по договору купівлі-продажу земельної ділянки між ними було укладено 15.10.2007 року, тобто в той же день, договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років, який був нотаріально посвідчений та зареєстрований в установленому законом порядку.

З моменту укладення вказаного договору земельна ділянка належна позивачу перебувала в користуванні ОСОБА_6 до 2010 року, а далі з 2010 року по теперішній час відповідачки ОСОБА_5

Із викладеного вбачається, що укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки сторони договору не мали наміру його виконувати.

Дана обставина підтверджується також тим, що відповідачка не надала доказів про сплату орендної плати позивачу відповідно до умов спірного договору, із чого слідує, що орендна плата не сплачувалась.

На підставі викладеного суд вважає, що спірний договір є фіктивним, що є підставою для визнання його недійсним.

В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка позивача знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_6 (до 2010 року) та відповідачки. Плата за користування земельною ділянкою позивачу не сплачувалася, що призвело до порушення його прав. На даний час відповідачка продовжує безкоштовно користуватися земельною ділянкою позивача.

Відповідно до ст.22 ЦК України упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Розмір плати за користування земельною ділянкою позивачем визначено виходячи із 3% вартості земельної ділянки з врахуванням коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі мотивуючи тим, що за звичайних обставин, якби його право не було порушено відповідачкою він міг би отримувати доходи від своєї ділянки саме в такому розмірі.

Відповідно до розрахунку розмір неотриманої плати за користування земельною ділянкою становить:

-за 2008 рік - 70998,47 грн. х 1,5% = 1065 грн.;

-за 2009 рік - 81798,47 грн. х 3% = 2454 грн.;

-за 2010 рік - 86616,51 грн. х 3% = 2598,5 грн.;

-за 2011 рік - 86616,51 грн. х 3% = 2598,5 грн.;

-за 2012 рік - 86616,51 грн. х 1,756 х 3% = 4563 грн.;

-за 2013 рік - 86616,51 грн. х 1,756 х 3% = 4563 грн.;

-за 2014 рік - 86616,51 грн. х 1,756 х 3% = 4563 грн.;

-за 2015 рік - 190040,82 грн. х 3% = 5701,22 грн.

Дані вимоги суд вважає обгрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту розписки ОСОБА_1 не заперечував після зняття мораторію на продаж землі укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Спір між сторонами виник після того як відповідачка звернулася в 2014 році до суду про стягнення з позивача безпідставно отриманих коштів.

А тому суд вважає, що строк звернення за захистом порушених прав позивачем не пропущений.

Так як суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. та 98,56 грн., а всього 585,76 грн. Також позивачем в ході розгляду справи заявлено вимогу про стягнення з відповідачки плати за користування земельною ділянкою за 2015 рік. За даною вимогою позивачем не доплачено 388,64 грн. Оскільки суд задовольнив дані вимоги, то судовий збір необхідно стягнути з відповідачки в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення плати за користування земельною ділянкою задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 15.10.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який зареєстрований в Єланецькому реєстраційному окрузі (офісі) МРФ ДП "Центр ДЗК" у державному реєстрі за № 25 від 5 травня 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 кошти за користування належною йому земельною ділянкою в розмірі 28106 (двадцять вісім тисяч сто шість) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 585 (п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 за користь держави судовий збір в розмірі 388 (триста вісімдесят вісім) грн. 64 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Чернякова.