Провадження № 2/127/5347/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, стягнення моральної шкоди.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, або наявність підстав для звільнення від доказування передбачених нормами ЦПК України, зокрема:

- доказів щодо того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися до суду для вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки;

- щодо того, що позивач працював на посаді охоронника у ПП Пахольчака ОСОБА_3 у період з 12.10.2011 року по 03.04.2015 рік;

- доказів і обґрунтування розрахунку заборгованості заробітної плати в розмірі 47280,00 грн.;

- щодо невикористання позивачем за час роботи у відповідача щорічних основних відпусток;

- щодо невиплати позивачу відповідачем заробітної плати на суму в розмірі 47280,00 грн.;

- доказів і обґрунтування розрахунку заборгованості заробітної плати;

- щодо звернення до відповідача та його відмови здійснити виплату заборгованості по заробітній платі;

- не зазначено доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, в позовній заяві позивачем в якості відповідача зазначено приватного підприємця ОСОБА_2, проте з матеріалів позовної заяви, зокрема з витяги журналів реєстрації несення охорони обєктів завізовано печаткою ТОВ «Залізничник».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, стягнення моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, але не більше п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити позивача.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: