Ухвала

іменем україни

04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділення № 3 філії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Дніпропетровського регіонального управління про захист прав споживача, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 11 вересня 2006 року між ним та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір на суму 16 043,17 доларів США. Позивач в повному обсязі повернув грошові кошти та відсотки, передбачені кредитним договором, що підтверджується випискою банку від 30 липня 2013 року. 20 березня 2012 року позивач звернувся до відповідача з вимогою надання довідки в МРЕО про повне погашення заборгованості за кредитним договором та сплатив за видачу довідки 100 грн. Посилаючись на те, що зазначену довідку йому видано несвоєчасно, просив суд, з урахуванням зменшених позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року рішення районного суду скасовано в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з відділення № 3 філії Дніпропетровського регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь ОСОБА_3 2 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження моральних переживань у зв'язку з несвоєчасною видачею довідки про відсутність кредитної заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що неправомірними діями відповідача у вигляді несвоєчасної видачі довідки про повне погашення заборгованості позивачу завдано моральної шкоди.

Судами установлено, що 11 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір №8/2006/840-К/1254-А, згідно з яким відповідач надає позивачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості і платності грошові кошти у сумі 16 043,17 доларів США строком до 10 вересня 2011 року з метою придбання позивачем автотранспортного засобу (а.с. 4-6).

Згідно виписки банку від 30 липня 2013 року позивачем 27 жовтня 2011 року в повному обсязі повернуто грошові кошти та відсотки, визначені договором №8/2006/840-К/1254-А та сплачено на адресу відповідача грошові кошти в розмірі 100 грн з призначенням платежу: оплата за видачу довідки в МРЕО по кредитному договору №8/2006/840-К/1254-А від 11 вересня 2006 року (а.с. 8,12).

20 березня 2012 року позивач звернувся до відповідача з заявою надання довідки в МРЕО по кредитному договору №8/2006/840-К/1254-А від 11 вересня 2006 року про повне погашення суми заборгованості за договором відповідно до квитанції про сплату від 27 жовтня 2011 року (а.с. 9).

24 липня 2013 року позивачем сплачено на адресу відповідача грошові кошти в розмірі 100 грн з призначенням платежу: сплата за видачу довідки в МРЕО по кредитному договору №8/2006/840-К/1254-А від 11 вересня 2006 року (а.с. 10).

Згідно відповіді відповідача на адресу позивача від 02 серпня 2013 року відповідачем розглянуто заяву позивача від 24 липня 2013 року та надано виписку по кредиту, згідно якої заборгованість позивача перед відповідачем за кредитним договором №8/2006/840-К/1254-А від 11 вересня 2006 року відсутня (а.с. 11).

03 вересня 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу йому довідки в МРЕО за договором №8/2006/840-К/1254-А від 11 вересня 2006 року (а.с. 13).

14 листопада 2013 року відповідачем на адресу МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області направлено листа, згідно якого відповідач не заперечує проти зняття з реєстраційного обліку та виведення з-під застави автомобіля марки OPEL ASTRA OTGF69 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що довідка була видана відповідачем несвоєчасно, внаслідок чого йому було завдано моральні страждання, які він оцінив у 2 000 грн.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз'яснено, що у кожній справі необхідно з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Вирішуючи спір про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не встановив характер правовідносин, що склалися між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не з'ясував, чи припинилося зобов'язання за кредитним договором, не встановив, чи має позивач право на відшкодування моральної шкоди на підставі кредитного договору, ЦК України чи Закону України «Про захист прав споживачів» та дійшов передчасного висновку про задоволення позову у цій частині.

Застосувавши до спірних правовідносин ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 280 ЦК України, що регулює правовідносини, які виникають внаслідок поширення недостовірної інформації, захисту честі, гідності та ділової репутації, апеляційний суд не мотивував своє рішення в цій частині.

З огляду на зазначене, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення з передачею справи на новий апеляційний розгляд відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О.СавченкоСудді:В.І. Амелін