Справа № 362/5407/14 Головуючий у І інстанції Литвин О.М.
Провадження № 22-ц/780/4507/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 18 24.09.2015
У Х В А Л А

іменем України

24 вересня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що відповідно до укладеного 16 квітня 2014 року між ним і відповідачем ОСОБА_4 письмового договору позики, він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 100 000 000 грн. на строк до 17 жовтня 2014 року. Вказував, що в обумовлений договором строк відповідач не повернув гроші, вимоги про добровільне повернення боргу ігнорує, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 100 000 000 грн. та судовий збір.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року позов задоволено. Ухвалено стягнути із відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 100 000 000 грн. та судовий збір.

ОСОБА_2, як особа, яка не брала участь у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права і обов'язки, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права. Скаргу мотивує тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, із ОСОБА_4 на його користь стягнуто грошові кошти в розмірі 25900389,95 грн. Рішення знаходиться на виконанні у відділі примусового виконання рішень Депратаменту ДВС МЮ України. Вважає, що договір позики, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, є фіктивним і спрямований на приховану передачу частини майна відповідача з метою унеможливленння задоволення його майнових вимог як кредитора, бо у виконавчому провадженні ОСОБА_3 отримав право на задоволення його вимог за рахунок майна боржника у пропорції 4/5, а він ОСОБА_2 - 1/5. Посилається, що судом неповно з'ясовано матеріали справи, зокрема суд не встановив чи є інші кредиттори і чи претендують вони на майно, не встановив фактичної передачі коштів, не встановив, що сума 100 000 000 грн. виходить за межі дрібних побутових, наявність та спроможність ОСОБА_3 надати такі кошти.

Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 29 липня 2015 року відкрите апеляційне провадження в даній справі.

Вислухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи, колегія суддів важає, що апеляційне провадження у справі слід закрити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України сторони (позивач, відповідач) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом даної норми особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку лише у випадку, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Із змісту рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року вбачається, що позику в розмірі 100 000 000 грн. стягнуто із відповідача на користь позивача. Ніяких інших питань, в тому числі питань про права та обов'язки ОСОБА_2 суд не вирішував.

Посилання ОСОБА_2 у скарзі на те, що оскаржуване рішення суду тягне порушення його прав на стадії виконання судового рішення, не свідчать про те, що рішенням суду вирішено питання про його права і обов'язки. Колегія суддів вважає, що в даному випадку ОСОБА_2 не позбавлений можливості захистити свої права в інший спосіб.

Отже ОСОБА_2 не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень ст.292 ЦПК України мають право апеляційного оскарження у даній справі, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про його права і обов'язки.

Відповідно до роз'яснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст.292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та ч.3 ст.297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 292 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: