Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5975/15 Головуючий у 1 інстанції: Гончаренко П.П.
Є.У.№ 317/3803/14-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 02.06.1996 року вона вийшла заміж за ОСОБА_3, під час спільного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 17.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Позивачка вказує, що син проживає разом з нею. ОСОБА_3 не бере участь у додаткових витратах на дитину, а їхній син ОСОБА_5 повністю знаходиться на її утриманні, що і змусило її звернутись до суду з відповідним позовом.

Також позивачкою вказано, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.11.2014 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним рішенням суду 07.11.2014 року державним виконавцем державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 333/6325/14-ц виданого 24.11.2014 року.

Позивачкою отримано довідку державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області в якій зазначено, що у ОСОБА_3 є заборгованість по сплаті аліментів яка становить 2992,95 грн.

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначає, що відповідач ОСОБА_3 являється фізичною особою-підприємцем та отримує прибуток та отримує дохід в розмірі 27150,00 грн. зарік.

Таким чином позивачка вважає, що ОСОБА_3 працює та отримує прибуток, а своєму синові на місяць на життя виділяє лише 249,00 грн.

Стосовно стягнення додаткових витрат на утримання сина позивачка вказує, що в 2013 році їхній син ОСОБА_5 поступив на денну форму навчання до Економіко-правничого коледжу ЗНУ спеціальності розробка програмного забезпечення контрактної основи. Термін навчання 2013/2014-2016/2017 навчальний рік. Загальна вартість освітньої послуги становить 22400,00 грн.

В зв'язку з необхідністю сплати грошових коштів позивачка на початку січня 2013 року зверталась до відповідача ОСОБА_3, який в сплаті коштів за навчання їхнього сина відмовив та зазначив, що більше надавати гроші не буде.

Позивачка вказує, що вона сплатила грошові кошти за три семестри навчання сина ОСОБА_5 в сумі 8400,00 грн., з яких вважає, що 4200,00 грн. відповідач ОСОБА_3 повинен їй повернути, як аліменти за навчання сина, що нею вже були сплачені.

Крім того, позивачкою зазначено, що термін навчання ОСОБА_5 в Економіко-правничому коледжі ДВНЗ ЗНУ до 30.06.2017 року, тому необхідно сплатити ще за 4 семестри навчання, в зв'язку з чим, ОСОБА_3 зобов'язаний на її думку сплачувати Щомісячно аліменти на її користь у зв'язку з навчанням сина в розмірі 233,33 грн. починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до зміни обстановки.

Також позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний брати участь у додаткових витратах, що викликані хворобою дитини. В обгрунтування стягнення додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_3 за час проживання з нею у шлюбі, ще з початку виховання їхнього сина ОСОБА_5, неодноразово погрожував позивачці та сину фізичною розправою, та за найменшу неповинність бив позивачку та їхнього сина так, що син втрачав свідомість. Позивачка змушена була звертатися до лікарні, так як після неодноразових побиттів сина його батьком, хлопець став систематично хворіти. Позивачка разом з сином ОСОБА_5 змушена була звернутися за допомогою до різних лікарів, а також до психолога Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що у Комунарському районі м. Запоріжжя, де довгий час з сином сторін ОСОБА_5 займалися психологи. Також ОСОБА_5 проходить курс лікування у невролога.

У зв'язку з діагнозом, який був поставлений лікарем-офтальмологом - міопія середнього ступеню; ангіопатія сітківки очей; міопічний астигматизм, та рекомендацією сину ОСОБА_5 носіння м'яких контактних лінз з ціллю лікування міопії, тому позивачка регулярно несе витрати на купівлю м'яких контактних лінз, проходження курсу апаратного лікування.

Позивачка вказує, що ОСОБА_3 зобов'язаний нести додаткові витрати на купівлю м'яких контактних лінз та проходження діагностики сином ОСОБА_5 1050,00 грн. на рік, що щомісячно становить 87,50 грн. починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до зміни обстановки.

Також позивачка ОСОБА_4 в своїй позовній заяві зазначає, що ОСОБА_5 має здібності до музики, зокрема - до гри на гітарі, у зв'язку з чим постійно відвідує курси гривна гітарі. За один рік навчання сина на курсах гри на гітарі витрачається 3360,00 грн. Тому позивачка вважає, що ОСОБА_3 зобов'язаний нести додаткові витрати на навчання сина на курсах гри на гітарі 1680,00 грн. на рік, що щомісячно становить 140,00 грн. починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до зміни обстановки.

Також у зв'язку зі своїми особливим здібностями ОСОБА_5 займається плаванням та відвідує плавальний басейн. За рік відвідування ОСОБА_5 плавального басейну витрачається 2160,00 грн., тому позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний нести додаткові витрати на відвідуваннями сином плавального басейну в розмірі 1080,00 грн. на рік, що щомісячно становить 90,00 грн. починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до зміни обстановки.

Позивачка також зазначає, що ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості працювати та заробляти собі на життя, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги для забезпечення нормальної життєдіяльності та навчання.

Для навчального року ОСОБА_5 необхідні речі, на купівлю які позивачка витратила особисті кошти в розмірі 20120,00 грн., тому вона вважає, що ОСОБА_3 зобов'язаний сплатити їй половину шляхом покриття вже фактично понесених нею витрат у розмірі 10060,00 грн., що щомісячно становить 838,33 грн.

У зв'язку з вищевикладеним позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний щомісячно сплачувати на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1389,16 грн.

При цьому, позивачка зазначає, що в ці додаткові витрати не входять витрати, що понесені нею на їжу дитини, адже тих коштів, що сплачує відповідач щомісячно в розмірі приблизно 249,00 грн. не вистачає навіть на повноцінне харчування їхнього сина ОСОБА_5.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача понесені нею витрати на навчання сина в розмірі 4200,00 грн. одноразово та додаткові витрати щомісячно в розмірі 1389,16 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з навчанням, одноразово шляхом покриття вже фактично понесених ОСОБА_4 витрат у розмірі 4200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до зміни обставин.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, суд повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази в частині обґрунтованості позовних вимог, розміру стягнених з відповідача грошових сум.

Так, судом було встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, яка страждає на низку захворювань, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат. Крім того, дитина, будучи неповнолітньою поступила на оплатне навчання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Посилання апелянта, що стягнення витрат на навчання законом передбачено лише для повнолітніх дітей не ґрунтується на законі, тому що оплата навчання неповнолітньої дитини охоплюється обов'язком батьків утримувати неповнолітню дитину та нести додаткові витрати, пов'язані з розвитком дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Суд першої інстанції визначив витрати, які має нести батько у зв'язку з навчанням, лікуванням та розвитком здібностей дитини з урахуванням обов'язку обох батьків нести такі витрати.

Так, суд стягнув половину вартості оплати навчання у економіко-правничому коледжі виходячи з вже понесених позивачкою витрат, підтверджених відповідними довідками.

Крім того, суд стягнув витрати, пов'язані з лікуванням, виходячи з підтвердженості того факту, що дитина має очні хвороби, які потребують носіння м'яких контактних лінз та проходження діагностики з щомісячними витратами на це у розмірі 87 гр. 50 коп. також дитина відвідує плавальний басейн з оплатою 90 гр. на місяць та курси гри на гітарі з оплатою 140 гр. на місяць.

Посилання апелянта на те, що дитина може обслуговуватися і у іншого лікаря офтальмолога та лікуватися безоплатно, нічим не підтверджені, не зазначено, що відповідач на виконання свого батьківського обов'язку сам вживав будь-які заходи з лікування дитини, обрання лікаря тощо.

Також безпідставними є послання на те, що необхідність відшкодування витрат на басейн та музичні заняття передбачена лише у разі наявності у дитини участі в олімпіадах, змаганнях, наявності відзнак тощо.

Серед інших доводів апелянт зазначив, що судом не визначений строк стягнення грошових сум.

Але такі посилання не узгоджуються з рішенням суду, де зазначено, що додаткові витрати стягнені на неповнолітню дитину, тож період стягнення обумовлений не лише можливою зміною обставин, а й досягненням дитиною повноліття.

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позовні вимоги в частині відшкодування витрат пов'язаних з лікуванням дитини та придбанням контактних лінз, відвідування плавального басейну, оплатою навчання в тому числі музичного, є обґрунтованими та такими, що базуються на наявних в матеріалах справи доказах, а тому відповідно до вимог ст. 185 СК України відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину.

Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, участь у яких має брати відповідач, суд першої інстанції правильно виходив із того, що вони викликані особливими обставинами, зазначив в чому полягають ці особливі обставини з урахуванням стану здоров'я дитини, що викликає потребу в додаткових витратах.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення одноразово додаткових витрат на утримання сина у зв'язку з навчанням у розмірі 4200 гр., суд зазначив, що це є аліментами на утримання сина.

Таке зазначення підлягає виключенню з резолютивної частини рішення, позаяк одноразово стягнені та фактично понесені витрати на навчання не є аліментами.

Керуючись ст. ст. 308, 309, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року у цій справі змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення зазначення про те, що стягнення з ОСОБА_3 фактично понесених витрат на навчання дитини є аліментами .

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: