УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О. Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_4, Чернігівської міської ради, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, але у зв'язку із тим, що свідоцтво про право власності батька на квартиру не було оформлено після його смерті, на даний час зазначене його право у встановленому законом порядку не зареєстровано, а тому вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що 10 травня 2011 року ОСОБА_6 подав до органу приватизації належно оформлену заяву, чим висловив свою волю на приватизацію займаного приміщення, але не отримав свідоцтва про право власності на житло, та не здійснив його державну реєстрацію у зв'язку із смертю, що указує на належність спірної квартири до спадкової маси після померлого спадкодавця - ОСОБА_6

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Судами установлено, що ОСОБА_6 на підставі ордеру від 3 березня 1975 року була виділена спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 на сім'ю у складі трьох осіб: йому, ОСОБА_7, ОСОБА_3 (а.с. 5).

ОСОБА_6 звернувся із заявою до органу приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради з метою приватизації спірної квартири 10 травня 2011 року (а.с. 5-а).

Розпорядженням органу приватизації виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 30 травня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_6 про приватизацію вищевказаної квартири та передачі її у власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 35), після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його донька - ОСОБА_3, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 34)

Після смерті ОСОБА_6, а саме, 7 червня 2011 року було оформлено свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно (а.с. 108). Право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_6 було зареєстровано 12 липня 2014 року. Реєстрація права власності на спірну квартиру та отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно було здійснено довіреною особою ОСОБА_6 - ОСОБА_9, що діяла за довіреністю, яка станом на день вчинення зазначених дій втратила свою юридичну силу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2014 року розпорядження органу приватизації виконкому Чернігівської міської ради від 30 травня 2011 року було визнано незаконним, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 7 червня 2011 року визнано недійсним. Підставою для скасування рішення органу приватизації про передачу у власність ОСОБА_6 спірної квартири стало те, що приватизація вказаної квартири була проведена з порушенням житлових прав ОСОБА_4, а видане на підставі цього розпорядження свідоцтво про право власності на житлове приміщення на ім'я ОСОБА_6 є недійсним (а.с. 64-65).

Суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України на за зазначене уваги не звернули та дійшли передчасного висновку, що спірна квартира в силу ст. 1218 ЦК України увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_6

Так, обставини, на які ОСОБА_3 посилалася у позові, як на підставу для задоволення позову, є підставою для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем у разі коли спадкодавець звернувся до органу приватизації з відповідною заявою і мав право на безоплатне отримання квартири, а в приватизації йому не могло бути відмовлено, то на спірну квартиру відкривається спадщина. (ч. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року»).

Проте, у даному випадку приватизація була визнана недійсною у зв'язку із порушенням прав ОСОБА_4, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому висновки суду щодо набуття права власності спадкодавця на спірну квартиру в порядку приватизації, неможливо вважати правильними.

З огляду на викладене постановлені судами рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
І.К. Парінова
Т.О. Писана