Ухвала іменем україни
21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона та її син ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську. З 1983 року син у спірній квартирі не проживав.

Також позивачка вказувала, що 06 травня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 поселилися в спірній квартирі, чим створили неможливі умови для сумісного проживання, оскільки чинять перешкоди у користуванні її власністю, наносять тілесні ушкодження.

На підставі наведеного вище ОСОБА_1 просила зобов'язати відповідачів звільнити кімнати площею 13,3 кв. м та 13,9 кв. м та виселити із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову про виселення ОСОБА_4., яка є дружиною ОСОБА_2, із спірної квартири, виходив з того, що ОСОБА_4 має право на рівні із своїм чоловіком ОСОБА_2. користуватися належною йому та його матері на праві спільної часткової власності квартирою.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій не можна погодитись.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 січня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням від 17 січня 1994 року № НОМЕР_1 (а. с. 9).

Судами установлено, що з 1983 року ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживав. У 2014 році ОСОБА_2 переїхав до спірної квартири та почав в ній проживати разом з дружиною ОСОБА_4

Загальні засади здійснення права власності визначені ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_02_11/pravo1/T030435.html?pravo=1> України.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843406/ed_2014_02_11/pravo1/T030435.html?pravo=1> право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Спеціальним нормативним актом, який регулює реалізацію права власності на житло, є Житлови <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_05_15/pravo1/KD0003.html?pravo=1>й кодекс Української РСР.

За змістом ст. 156 ЖК Української <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_661/ed_2013_05_15/pravo1/KD0003.html?pravo=1> РСР співвласник жилого будинку (квартири) вправі вселити в належне йому жиле приміщення членів своєї сім'ї за згодою всіх інших співвласників.

Члени сім'ї співвласника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні зі співвласником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї співвласника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї співвласника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 214 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 215 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1990/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> зазначених положень закону до уваги не взяв; не визначився з характером спірних правовідносин і правовою нормою, яка підлягає застосуванню; не перевірив, чи була згода ОСОБА_1 як співвласника спірної квартири на вселення ОСОБА_4. в спірну квартиру, чи не передбачався угодою між останньою та співвласниками жилого приміщення певний порядок користування жилим приміщенням.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст. 303 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 315 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2106/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> в достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 вселилась до квартири без її згоди як співвласника; в квартирі не зареєстрована, чинить перешкоди їй у здійсненні права власності 1/2 частини квартири, не зазначив конкретних обставин і фактів, що спростовують такі доводи, залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених частиною 2 статті 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2137/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана