АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2559/15 Справа № 209/4973/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ковальова А. Б. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

23 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішенняДніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди / а. с. 2-3 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 15.09.2013 року, близько 19 години, він зі своєю сім'єю (дружина та донька), знаходилися в гостьовій кімнаті домоволодіння АДРЕСА_1, що належить йому на праві приватної власності.

В цей час у тильну південну стіну будинку відбувся сильний глухий удар, вийшовши з будинку побачили, що біля тильної стіни знаходиться автомобіль «ГАЗ-24», держномер НОМЕР_1, за кермом якого був чоловік, що вперся грудною клітиною в кермо, не пристебнутий паском безпеки, яким виявився ОСОБА_6

На лівій стороні стіни будинку, на висоті 1-1,5 метрів від землі від куту будинку були вибиті пінопластові плити утеплювання цоколю, пошкоджені відливи із оцинкованої крашеної сталі, розбито декоративне облицювання цоколю з природного каменю, пошкоджені дільниці утеплювання стіни, в городі, зі сторони стіни будинку, знесені стовбці огорожі та пошкоджена сітка рабиця, довжиною 20 метрів, поламані під корінь фруктові дерева і овочеві культури.

Сусіди ОСОБА_3, які знаходилися на вулиці, бачили, як автомобіль «ГАЗ-24» на великій швидкості рухався по АДРЕСА_1, і в районі його домоволодіння різко повернув наліво, налетів на земляний насип, збив металеві стовпи огорожі, повалив дерева, перелетів через фундамент перед будинком та вдарився передньою частиною автомобіля об стіну будинку і відлетів на 4-5 метрів.

Позивач забрав у відповідача ключі від автомобіля, побачив, що обличчя водія розбито, кисть правої руки в крові та забинтована, при цьому він постійно запитував, хто його побив.

ОСОБА_6, як вважає позивач, знаходився у стані алкогольного сп'яніння, намагався втекти з місця пригоди, але позивач разом із сусідами затримували його до приїзду працівників ДАІ, які оглянули місце події та у присутності свідків склали протокол.

Автомобіль «ГАЗ-24» до теперішнього часу перебуває у дворі будинку позивача.

Згідно кошторису, що складений ТОВ «НПО «Дніпродомноремонт», вартість робіт, з урахуванням вартості матеріалів та роботи механізмів, по відновленню будинку становить 11120,40 грн.

Позивач вважає, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоди на зазначену суму та моральну шкоду, які належить стягнути з відповідача.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в сумі 11120,40 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та 2500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу /а. с. 2-3/.

Відповідач позов визнав частково.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 спричинену матеріальну шкоду в сумі 11 120,40 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн. та вартість правової допомоги адвоката в сумі 2500 грн.

Також, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 229,40 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено / а. с. 65-66 /.

З рішенням суду від 23.09.2014 року не погодився ОСОБА_6 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду, в частині стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, скасувати, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вважає, що суд не повно дослідив всі обставини справи, які мають суттєве значення для справи /а. с. 88-90/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, в частині стягнення судових витрат на правову допомогу - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2013 року відповідач ОСОБА_6 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КпАП України, так як 15.09.2013 року, керуючи автомобілем «ГАЗ-24», держномер НОМЕР_1, о 19 годині 45 хвилин, рухаючись по АДРЕСА_1 в м. Дніпродзержинську, не вибрав безпечну швидкість руху, не справився з управлінням автомобіля, виїхав за межі дороги і скоїв наїзд на огорожу та будинок АДРЕСА_1, власником якого є позивач ОСОБА_5 В результаті цього правопорушення було ушкоджено огорожу та будинок позивача, тобто позивачу спричинено матеріальну шкоду.

Вина відповідача в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується оглянутою в суді адміністративною справою № 209/4767/13п (№ 3/209/1162/13), зокрема постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.09.2013 року, згідно якої ОСОБА_2 визнаного винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн. / а. с. 138-139 /.

Крім того, вище зазначені обставини були підтверджені в суді першої інстанції свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У зв'язку з ушкодженням майна позивач змушений був провести відповідні ремонтні роботи, які були проведені ТОВ «НВО Дніпропромремон» на підставі договору підряду № 12/9 від 25.09.2013 року, що укладений між товариством та ОСОБА_5 / а. с. 20-21 /.

Згідно кошторису № 0-22-2 від 26.09.2013 року, відомості ресурсів та відомості дефектів до цього кошторису вартість відновлювального ремонту огорожі та ушкодженої частини будинку склали 11120,40 грн. і ця сума була сплачена позивачем товариству після виконання ремонтних робіт, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру / а. с. 14-17,130 /.

Як вбачається з кошторису № 0-22-2 від 26.09.2013 року, відомості ресурсів та відомості дефектів до цього кошторису - товариством було проведено ремонтні роботи тільки ушкоджених частин огорожі та будинку, а не всієї огорожі та будинку, як посилався відповідач в суді.

Належних та допустимих доказів в спростування розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди відповідач суду не надав.

За таких обставин та в силу ч. 3 ст. 386 та ст. 1166 ЦК України суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 11120,40 грн. у відшкодування матеріального шкоди.

Правильним є висновок суду першої інстанції і про те, що відповідачем було спричинено позивачу моральну шкоду, яка, в силу ст.ст. 23,1166 ЦК України, повинна бути відшкодована відповідачем.

Також, судом першої інстанції правильно визначено розмір моральної шкоди (1000 грн.), оскільки вирішуючи це питання суд виходив з дійсних обставин справи та наслідків, що наступили.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати, тобто стягнув 229,40 грн. судового збору, які позивачем були сплачені при зверненні до суду з позовом, який судом задоволено частково / а. с. 1 /.

Щодо рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн., то рішення в цій частині не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема і витрати на правову допомогу, які визначені ст. 84 ЦПК України.

Розподіл судових витрат між сторонами визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема частиною першою цієї статті передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_5 20.09.2013 року було укладено договір № 20/09/13 про надання правової допомоги і згідно п. 4.2 цього договору вартість послуг адвоката складає 2500 грн. /а. с. 25/.

Відповідно до вимог вище зазначених норм процесуального закону та роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження на правову допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем, в підтвердження сплаченої суми за надання правої допомоги в розмірі 2500 грн., до суду першої інстанції було надано акт № 01 виконаних робіт від 20.09.2013 року / а. с. 27 /, де зазначено, станом на 20.09. 2013 року, перелік виконаних робіт, зокрема, зазначено і участь адвоката в судових засіданнях суду першої інстанції, але на 20.09.2013 року жодного судового засідання по справі не було, оскільки провадження по справі відкрито лише 22.11.2013 року і справу призначено до розгляду на 29.11.2013 року / а. с. 30 /.

Розрахунок витрат на правову допомогу, у відповідності з вимогами ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-УІ, як і докази сплати такої суми, - позивач суду не надав.

Таким чином, при вище викладених обставинах, доводи відповідача, щодо необґрунтованого стягнення з нього на користь позивача 2500 грн. за надану правову допомогу, знайшли своє підтвердження, а тому рішення суду в цій його частині підлягає скасуванню і колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування позивачу грошових коштів за надання правової допомоги адвокатом.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на необґрунтоване стягнення з нього на користь позивача грошових сум у відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричинених в результаті адміністративного правопорушення, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються вище зазначеними обставинами справи, що встановлені, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції, та письмовими доказами по справі.

Відповідач посилається на завищений розмір матеріальної шкоди, однак належних та допустимих доказів в спростування розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди відповідач суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року, в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн., - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у стягненні із ОСОБА_2 судових витрат за надання правової допомоги в сумі 2500 грн.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: