АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/9871/15 Головуючий у 1 - й інстанції: Петріщева І.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Пікуль А.А.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - П'ятничук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи:Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи: Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод» про встановлення факту, що має юридичне значення у зв'язку з тим, що з заяви вбачається спір про право.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року скасувати та направити справу для розгляду до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалу суду 1-ї інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права. На обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що стаж його роботи газоелектрозварювальником складає понад 12 років 6 місяців, у зв'язку з чим він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва відмовило йому у призначенні такої пенсії через наявну розбіжність у наданих ним документах. У зв'язку з чим, він змушений був звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту праці зі шкідливими умовами в період з 01.07.1981 року по 01.12.1982 року, з 01.12.1982 року по 01.06.1989 року, з 01.06.1989 року по 01.02.1994 року, з 20.09.1999 року по 14.01.1999 року. Проте, постановляючи ухвалу про відмову в відкритті провадження у справі, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку, що між сторонами існує спір про право. Такий висновок суду є безпідставним, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва не оспорює його право на пільгову пенсію, з заяви про встановлення факту праці зі шкідливими умовами не вбачається спору про право, а тому його заява має розглядатися в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, та представник Приватного акціонерного товариства «Київський мотоциклетний завод» в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що у 1982 року його було прийнято на роботу електрозварювальником 4-го розряду на Київський мотоциклетний завод (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод»). З 01.12.1982 року ОСОБА_3 було присвоєно 5-й розряд газоелектрозварювальника. На посаді газоелектрозварювальника ОСОБА_3 пропрацював до 14.01.1999 року.

Досягнувши віку 55 років та, маючи стаж роботи зі шкідливими умовами праці понад 12 років і 6 місяців, ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва для призначення пільгової пенсії.

Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва було запропоновано ОСОБА_3 надати відповідні довідки про виконання роботи зі шкідливими умовами праці.

Приватним акціонерним товариством «Київський мотоциклетний завод» було надано ОСОБА_3 довідки, які підтверджували, що він працював повний робочий день, виконував роботу, яка відноситься до шкідливих умов праці, на посадах, які встановлені Списком №2 та дають право на пільгову пенсію.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києвавідмовило йому у призначенні пільгової пенсії через наявну розбіжність у наданих заявником документах.

У зв'язку з чим, 08.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту виконання робіт зі шкідливими умовами праці за посадою газоелектрозварювальника, що дає йому право на пільгову пенсію.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи:Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод» про встановлення факту, що має юридичне значення, суд 1-ї інстанції посилався на те, що заява ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення факту роботи зі шкідливими умовами праці, пов'язується з наступним вирішенням спору про право, для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку із застосуванням Списку №2, а тому між заявником та Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва має місце спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам закону.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту роботи в шкідливих умовах праці, який потрібен заявнику для отримання пільгової пенсії.

До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали або працюють із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.п.1,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п.п.2,17 вищевказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктами 6,9,10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 442 від 01.08.1992 визначено, що атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці та визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах,

Таким чином, діючим законодавством України передбачений порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що не зважаючи на записи в трудовій книжці та довідки надані заявником Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва відмовило йому у призначенні пільгової пенсії через наявну розбіжність у наданих документах.

Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 10.11.2006 року №18-1, визначено, що відповідно до встановленого порядку при Головних управліннях Пенсійного фонду України в областях створюються комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Рішення такої комісії повинно бути визначальним в разі підтвердження стажу на посаді, що дає право на пільгову пенсію. Даним порядком встановлено, що рішення комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Відмова ж відповідного органу Пенсійного фонду України в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства, матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а також справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду постановлена при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані докази та дав їм правильну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: