Справа № 415/2748/15-ц
Провадження № 2/415/1760/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Мішиній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської територіальної громади в особі Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської територіальної громади в особі Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в червні 2014 року померла ОСОБА_2, яка доводилася ОСОБА_1 рідною матір'ю. Спадкодавець постійно до дня своєї смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 16 вересня 2014 року позивач звернулися до Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Лисичанською державною нотаріальною конторою Луганської області по даному факту розпочата спадкова справа № 161/2014. 21 квітня 2015 року позивач звернулася до Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 квітня 2015 року при вивченні документів нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_3, зазначив, що у нього виникла необхідність в отримані інформації з Луганського обласного нотаріального архіву про наявність заведеної спадкової справи після померлого 24 грудня 1995 року ОСОБА_4, але ОСОБА_5 І зв'язку з тим, що м. Луганськ є зоною АТО, тому не має можливості отримати необхідну дія оформлення спадщини інформацію. У зв'язку з цим державний нотаріус 21 квітня 2015 року виніс постанову про відмову вчинення нотаріальної дії, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, посилаючись на неможливість отримати необхідну для оформлення спадщини інформацію, керуючись при цьому ст. 46 Закону «Про нотаріат». Крім цього в даній постанові зазначено, що особа, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у відповідності ст.ст. 3, 256 ЦПК України може звернутись за поновленням порушеного права до Лисичанського міського суду. Позивач вважає, що відсутність інформації що до наявності заведеної спадкової справи після померлого 24 грудня 1995 року ОСОБА_4 - батька позивача не перешкоджає отримати свідоцтво про власність на спадкове майно за законом, оскільки після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_2 вступила до управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_2 до Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини не зверталася, тому, що відповідно до свідоцтва про право на житло № 516 від 20 грудня 1993 року житлова квартира за адресою АДРЕСА_1 належала батькам позивача на праві спільної власності. На підставі викладеного просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, яке належало її матері ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи ОСОБА_3І в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (18.07.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1621234, виданим 10.05.1963 року міським ЗАГС, ОСОБА_8 народилась 24.04.1963 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 153. Батьком дитини записаний ОСОБА_4, матірю ОСОБА_2.

Згідно з свідоцтвом про смерть, серії І-ЕД № 297392, виданого 02.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 помер 24 грудня 1995 року, про що зроблено актовий запис за № 2117.

Згідно з копією актового запису про смерть № 851 від 26 червня 2014 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції, ОСОБА_2 померла в червні 2014 року.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 20.12.1993 року, квартира за адресою АДРЕСА_3 років ПеремогиАДРЕСА_4, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Згідно з довідкою про належність нерухомого майна № 729 від 04.11.2014 року, виданої ЛКП «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.10.2013 року право приватної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 років ПеремогиАДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1993 року виданого Лисичанським міськвиконкомом розпорядження № 516.

Згідно з довідкою № 172 від 29.05.2015 року, виданою Лисичанське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», за архівними даними ЛКП «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру № 20 АДРЕСА_5 років Перемоги м. Лисичанськ зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1993 року, виданого згідно з розпорядженням № 516 Лисичанського міськвиконкому.

Згідно з довідкою № 230 від 13.02.2015 року, виданої КП «Паспортна служба», на кв. 40 років Перемоги АДРЕСА_6 з 1984 року зареєстровані та мешкали ОСОБА_4, помер 24.12.1995 року, та ОСОБА_2, померла в червні 2014 року.

Згідно з довідкою № 2392 від 21.05.2015 року, виданою КП «Паспортна служба», на кв. 40 років Перемоги АДРЕСА_6 на даний момент зареєстрованих немає. ОСОБА_2, 1941р.н., померла в червні 2014 року, а/з 851.

Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 21.04.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у звязку з неможливістю отримати необхідну для оформлення спадщини інформацію. Згідно ст.46 Закону України «Про нотаріат» неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно з відповіддю на запит № 335/01-09 від 12.06.2015 року, наданою державним нотаріусом Лисичанської нотаріальної контори ОСОБА_3, після померлого 24 грудня 1995 року ОСОБА_4, згідно з алфавітними книгами обліку спадкових справ (інформація перевірена з 2001 року до 2015 рік) та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру діючого з 2000 року, спадкова справа не заводилась. Інформацію до 2001 року згідно алфавітних книг обліку спадкових справ щодо заведення спадкової справи, надати не можливо, так як дані знаходяться у Луганському обласному державному нотаріальному архіві.

Згідно з відповіддю на запит № 336/01-09 від 12.06.2015 року, наданою державним нотаріусом Лисичанської нотаріальної контори ОСОБА_3, після померлої в червні 2014 ОСОБА_2, до Лисичанської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину не заводилось.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами та не заперечуються відповідачем по справі, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим позовна заява ОСОБА_1 до Лисичанської територіальної громади в особі Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 331, 392, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 549 ЦК Української РСР (18.07.1963 р.), п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської територіальної громади в особі Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, яке належало її матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА