Категорія 42 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Стеблюк Л.П., Шемети Т.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) «Видавництво «РІА» про спростування недостовірної інформації,

за апеляційною скаргою ТОВ «Видавництво «РІА» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся до суду 22 травня 2015 року.

У обґрунтування вимог посилалася на те, ІНФОРМАЦІЯ_4 року на веб - сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1». ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Позивач зазначала, що вказані статті містять недостовірні відомості про неї, які не відповідають дійсності. Розміщення такого матеріалу порушує гарантовані Конституцією та Законами України права позивача на повагу до гідності та честі, право на недоторканість ділової репутації. У тексті статей згадується її ім'я та прізвище у взаємозв'язку з її діяльністю як народного депутата України, розміщена фотографія з її зображенням, висвітлюються події, учасником яких вона була.

У позові вказала, що твердження викладені у статтях є недостовірною інформацією, відвертою брехнею. Такі звинувачення не ґрунтуються на жодних доказах є безпідставними та надуманими.

Оскільки власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 є ТОВ «Видавництво «РІА» і за даними цього сайту публікації здійснювались читачами з позначкою «від читачів у Вінниці» (Стаття 1), друга стаття розміщена на сайті без вказівки про авторство, а цими статтями поширено недостовірну інформацію, то позивач просила відповідно дог положень статей 277, 297, 299 ЦК України визнати недостовірною інформацію поширену про неї на вказаному веб-сайті у розміщених там вказаних статтях та зобов'язати ТОВ «Видавництво «РІА» спростувати вказану недостовірну інформацію. Просила також зобов'язати ТОВ «Видавництво «РІА» видалити зазначені статті.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недостовірною інформацію про ОСОБА_6, поширену у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_4. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

«У перші ж дні ОСОБА_6 розпочала відпрацьовувати замовлення свого колишнього шефа, а також тим, хто більше заплатить. Так, 2 лютого вона спробувала підірвати роботу Національного університету державної податкової служби України, який за збігом знаходиться в м. Ірпінь»;

«Єдиний центр (ОСОБА_7 ред.), Радикальна партія (ОСОБА_13 - ред.) ОСОБА_10 - як розпорошила свої фінансові потоки ОСОБА_6 і це, не враховуючи її стосунки із народним депутатом від БПП ОСОБА_8, політичні замовлення якого за кримінальні гроші вона також не гребує виконувати»;

«Нездорову тягу до грошей ОСОБА_6 підтвердила і фракція Самопомічі у Верховній раді України, яка виключила її із своїх лав у лютому 2015р. за продажність».

Визнано недостовірною інформацію про ОСОБА_6, поширену у статті « ІНФОРМАЦІЯ_7», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме:

«…із достовірних джерел кола вищого керівництва університету стало відомо про значні відкупні для того, щоб ОСОБА_6 забула про них, сума ця коливається в межах 50 тисяч доларів. ОСОБА_9, як порядна шавка, вирішила розвести керівництво вузу, вимагаючи заплатити знову, шантажуючи тим, що скоро відновить свою брудну компанію проти університету».

«І ще більше - є відеозапис, поганої якості, скажу чесно, але звук хороший, де вона отримує гроші. І якщо вона знову відновить брудну компанію проти ВУЗу…».

«Це не перший і думаю не останній факт вимагання коштів від «молодого» казнокрада…».

Зобов'язано ТОВ «Видавництво «РІА» спростувати недостовірну інформацію, поширену про ОСОБА_6 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_4. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом опублікування протягом п'яти днів з дня набрання рішення суду законної сили на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, в тій же рубриці, тим же шрифтом резолютивної частини рішення у даній справі, а також тексту спростування:

«Увага! Спростування! Інформація, поширена про ОСОБА_6 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_4. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

«У перші ж дні ОСОБА_6 розпочала відпрацьовувати замовлення свого колишнього шефа, а також тим, хто більше заплатить. Так, 2 лютого вона спробувала підірвати роботу Національного університету державної податкової служби України, який за збігом знаходиться в м. Ірпінь»;

«Єдиний центр (ОСОБА_7 ред..), Радикальна партія ( ОСОБА_13 - ред.) ОСОБА_10 - як розпорошила свої фінансові потоки ОСОБА_6 і це, не враховуючи її стосунки із народним депутатом від БПП ОСОБА_8, політичні замовлення якого за кримінальні гроші вона також не гребує виконувати»;

«Нездорову тягу до грошей ОСОБА_6 підтвердила і фракція Самопомічі у Верховній раді України, яка виключила її із своїх лав у лютому 2015р. за продажність»,

є недостовірною. ОСОБА_6 жодним чином не представляє, не лобіює будь-чиїх інтересів у процесі реалізації повноважень народного депутата України, не виконує будь-чиїх замовлень. Під час візиту до Національного університету державної податкової служби України не діяла з метою підривання або іншим чином перешкоджання нормальній роботі зазначеного ВНЗ. За виконання функцій та повноважень народного депутата України ОСОБА_6 не отримує грошової або в іншій формі неправомірної вигоди ані від «Єдиного центру», Радикальної партії, ОСОБА_10, ані від будь-яких інших третіх осіб».

Зобов'язано ТОВ «Видавництво «РІА» спростувати недостовірну інформацію, поширену про ОСОБА_6 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_7», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5. на веб-сайті http://vn.20minut.ua /за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6

шляхом опублікування протягом п'яти днів з дня набрання рішення суду законної сили на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, в тій же рубриці, тим же шрифтом резолютивної частини рішення у даній справі, а також тексту спростування:

«Увага! Спростування! Інформація, поширена про ОСОБА_6 у статті« ІНФОРМАЦІЯ_7», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме:

«…із достовірних джерел кола вищого керівництва університету стало відомо про значні відкупні для того, щоб ОСОБА_6 забула про них, сума ця коливається в межах 50 тисяч доларів. ОСОБА_9, як порядна шавка, вирішила розвести керівництво вузу, вимагаючи заплатити знову, шантажуючи тим, що скоро відновить свою брудну компанію проти університету».

«І ще більше-є відеозапис, поганої якості, скажу чесно, але звук хороший, де вона отримує гроші. І якщо вона знову відновить брудну компанію проти ВУЗу…».

«Це не перший і думаю не останній факт вимагання коштів від «молодого» казнокрада…»,

є недостовірною. ОСОБА_6 не отримувала та не отримує жодної неправомірної вигоди за здійснення повноважень народного депутата України. Не вимагала грошей ні від кого за припинення таких повноважень: ані від представників Житомирського аграрного університету, ані від жодного іншого підприємства, установи, організації та/або громадян».

Зобов'язано ТОВ «Видавництво «РІА» видалити статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_4. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8.html.

Зобов'язано ТОВ « Видавництво «РІА» видалити статтю «ІНФОРМАЦІЯ_7», яка була опублікована 25.03.2015р. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнуто з ТОВ «Видавництво «РІА» на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі ТОВ «Видавництво «РІА», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове по суті позовних вимог. У судовому засіданні представник просив відмовити у задоволенні позову до ТОВ «Видавництво «РІА».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланнямhttp:ІНФОРМАЦІЯ_8.html було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», а ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Встановлено і не заперечується представниками сторін, що авторами вказаних інформаційних статей є читачі та користувачі веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з поясненнями представника ТОВ «Видавництво «РІА» автором статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» від ІНФОРМАЦІЯ_4 року є ОСОБА_11, а статті «ІНФОРМАЦІЯ_7» від ІНФОРМАЦІЯ_5 року є ОСОБА_12, які згідно з умовами Договору про користування сайтом (пункт 2.2 Договору) зареєструвались, зазначивши відомості про себе згідно з пунктом 2.2.1, 2.3 Договору.

Встановлено також, що інформаційний матеріал на вказаний веб-сайт розміщено згідно з умовами використання Сайту встановленого Договором про користування сайтом (а.с.63).

Задовольняючи позов ОСОБА_6 та визнаючи недостовірною інформацію про ОСОБА_6 в статтях «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», а також зобов'язуючи ТОВ «Видавництво «РІА» спростувати недостовірну інформацію, поширену про ОСОБА_6 у зазначених статтях, які були опубліковані ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб - сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для задоволення позову за встановлених обставин, оскільки викладена у статтях інформація про позивача не відповідає дійсності та викладена у формі, яка принижує гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_6, тому в силу презумпції добропорядності, інформація є негативною, недостовірною і підлягає спростуванню.

Разом із тим, вирішуючи цей спір суд вважав, що відповідач ТОВ «Видавництво «РІА» є належним відповідачем за заявленими вимогами про спростування недостовірної інформації і може нести цивільну - правову відповідальність за поширення цієї інформації.

Такі висновки суду про можливість ТОВ «Видавництво «РІА» нести відповідальність за вимогами про спростування недостовірної інформації є помилковими і не відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Так, виходячи із положень частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За положенням частини 4 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, а за змістом абзацу 3 частини 4 цієї статті цього Кодексу, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, на захист свого порушеного права, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування в порядку окремого (непозовного) провадження.

Отже виходячи із встановлених обставин про те, що ТОВ «Видавництво «РІА» є власником веб-сайту, де були викладені інформаційні матеріали «ІНФОРМАЦІЯ_1» від ІНФОРМАЦІЯ_4 року і «ІНФОРМАЦІЯ_7» від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, авторами яких є ОСОБА_11 і ОСОБА_12, належними відповідача за вимогами про спростування недостовірної інформації є саме автори зазначених статей, а не власник веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_3.

За умов пред'явлення позову про спростування недостовірної інформації до належних відповідачів (авторів цих інформаційних матеріалів) останні будуть мати рівні з позивачем правові можливості доводити у суді достовірність поширеної ними інформації, відповідно до положень статті 10 ЦПК України про змагальність сторін.

За умови коли автори спірної інформації невідомі, спосіб захисту порушеного права про поширення недостовірної інформації визначений абзацом 3 частини 4 статті 277 ЦК України (звернення з заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування, в порядку окремого (непозовного) провадження за правилами, визначеними розділом IV ЦПК України).

Отже ТОВ «Видавництво «РІА» не є поширювачем недостовірної інформації у розумінні положення частини 4 статті 277 ЦК України і не може нести відповідальність за її поширення у виді її спростування замість належних відповідачів.

Оскільки положення ЦПК України не передбачають можливості у апеляційному провадженні залучення до участі у справі співвідповідачів, які є належними відповідачами за заявленими вимогами (в порядку статті 33 ЦПК за клопотанням позивача), то колегія суддів апеляційного суду не може виправити допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права в цій частині. Крім того, правило частини 1 статті 33 ЦПК України передбачає можливість залучення судом до участі у справі другого з відповідачів за умови, коли про це заявлено клопотання позивачем.

Виходячи із зазначеного вище, рішення суду залишатись у силі не може і підлягає скасуванню, оскільки ухвалено за неправильного застосування норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

До неправильного вирішення справи зокрема призвело також і те, що суд першої інстанції дійшов до невідповідних висновків про те, що автори інформаційних статей ОСОБА_11 і ОСОБА_12 є редакторами сайту, що не відповідає дійсності.

Крім того, як це вбачається із змісту рішення суду, при вирішенні справи суд застосував норму матеріального права, яка не підлягала застосуванню, оскільки не діяла на час вирішення спору (частина 3 статті 277 ЦК України). Законом України від 27 березня 2014 року №1170-VII вказана норма виключена з 19 квітня 2014 року. Безпідставне застосування цієї норми при вирішенні справи вплинуло на ухвалене рішення, оскільки в цій нормі йшлося про презумпцію недостовірності негативної інформації, а суд ухвалюючи рішення якраз і виходив з цієї презумпції, як це вбачається із змісту рішення.

Невідповідність висновків суду обставинами справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Ураховуючи зазначене вище рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав звернення з позовом до відповідача який не може нести відповідальність за вимогами про спростування недостовірних відомостей. Відмова у позові з цих підстав не позбавляє права позивача звернутись із заявою до належних відповідачів з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2, частини 1 статті 307, пунктами 3,4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «РІА» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «РІА» про спростування недостовірної інформації відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Л.П. Стеблюк

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук