Справа № 379/1456/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: реєстраційна служба ОСОБА_3 районного управління юстиції про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом.

В судовому засідання позивач, він же як представник позивача ОСОБА_2, -ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить суд визнати за ними, в порядку спадкування після смерті їх батька - ОСОБА_4, право постійного користування землею площею 25 га, яка була надана останньому для ведення селянського (фермерського) господарства, на підставі рішення 18 сесії 23 скликання ОСОБА_3 районної Ради народних депутатів від 22 грудня 2000 року № 332, державний акт ІІІ-КВ № 018840 на право постійного користування землею.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявився, належно повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того, при розгляді даної справи просить врахувати той факт, що відповідно до чинного законодавства державні адміністрації не наділені повноваженнями розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не зявився, належно повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції в судове засідання не зявився, належно повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи без їх участі. При вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

Судом встановлено, що батько позивачів - ОСОБА_4, за життя був засновником селянського (фермерського) господарства "Українка", з часткою у вказаному господарстві рівною 100%.

Крім того, на праві постійного користування у нього перебувала земельна ділянка площею 25 га, яка була йому надана для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-КВ № 018840, виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання ОСОБА_3 районної Ради народних депутатів від 22 грудня 2000 року № 332, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області.

17 червня 2007 року батько позивачів помер. Після його смерті позивачі як єдині спадкоємці за законом звернулись до державного нотаріуса ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття в спадщини, а саме: майнових прав спадкодавця у селянському (фермерському) господарстві "Українка", селянськоого (фермерськоого) господарства "Українка як цілісного майнового комплексу та права постійного користування землею, належного спадкодавцю відповідно до державного акту на право постійного користування землею III - КВ № 018840. Вищезазначеним нотаріусом було відкрито спадщину.

19 серпня 2015 року в.о. державного нотаріуса ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області було видано позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом, кожному по 1/2 частки в статутному капіталі СФГ "Українка". У задоволенні заяви позивачів щодо включення до складу спадщини права постійного користування землею, належної спадкодавцю відповідно до вищевказаного державного акту на право постійного користування землею, в.о. державного нотаріуса ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено та повідомлено позивачів, що оскільки право постійного користування припиняється внаслідок смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, нотаріус дійшов висновку про неможливість видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину в частині права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою.

Позивачі, вважаючи, що смерть спадкодавця не припиняє право користування землею згідно ст. 141 Земельного кодексу України, яка встановлює вичерпний перелік таких підстав, що таке право є безстроковим та може передаватися в порядку спадкування, а отже входить до складу спадщини, не визнаючи законною відмову нотаріуса у цьому питанні, звернулися до суду з даним позовом та просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Ст 19 ЗУ «Про фермерське господарство» До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Стаття 412 ЦК України передбачає, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у звязку з суспільною необхідністю, а також за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

З огляду на ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, згідно зі ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнрві права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. В ч. 5 ст. 1268 ЦК України, зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ч. З ст. 1296 ЦК, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) можуть відчужуватися або передаватися в порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, яка не виключає таке передання в порядку спадкування..

Крім того, стаття 141 ЗК України, яка передбачає вичерпний перелік, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які не суперечать екологічним вимогам; г) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Разом з тим, зазначене вище також підтримується постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5 у п. 40, а саме, що право користування чужою земельною ділянкою як для сільськогосподарських потреб, так і для забудови може відчужуватися та передаватися в порядку спадкування (статті 407, 413 ЦК), крім відчуження, внесення до статутного капіталу, передання в заставу права користування земельною ділянкою державної або комунальної власності (за винятком випадків переходу права власності на будівлі та споруди).

Враховуючи вищевикладені обставини, та те, що право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцеві на законній підставі не припиняється з його смертю, а тому таке право входить до складу спадщини. Оскільки, спадкоємці заяви про відмову від спадщини не подавали, частину спадщини прийняли, тому суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 407, 412, 1218, 1219, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 92, 102-1, 141 ЗК України, ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право постійного користування землею, площею 25 га, яка була надана йому для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі рішення 18 сесії 23 скликання ОСОБА_3 районної Ради народних депутатів від 22 грудня 2000 року №332, державний акт ІІІ-КВ №018840 на право постійного користування землею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2015 року.

Головуючий:ОСОБА_5