АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/2128/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представників позивача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору в частині недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 446/ФКВ-07, відповідно до якого позивач отримав від банку кредитні кошти у розмірі 53975,00дол. США на придбання автомобіля строком до 25.04.2012.

Також судом установлено, що 27.04.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 укладено договір застави транспортного засобу № 466/Zфкв-07, який забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору №446/ФКВ-07 від 27.04.2007 р.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору від 27.04.2007 у нього станом на 03.08.2011 виникла заборгованість перед банком у розмірі 361948,60грн.

16.11.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_5 станом на 03.08.2011 в сумі 361948,60грн на предмет застави - автомобіль Тойота Прадо реєстраційний номер НОМЕР_1.

Виходячи з того, що передбачених законом підстав для визнання договору застави частково недійсним не встановлено, а також що будь-яких порушень чинного законодавства при вчиненні нотаріусом виконавчого напису порушено не було, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарг підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним пункту договору застави з тих підстав, що він суперечить вимогам закону.

В обґрунтування своїх вимог про визнання недійсним п.4.4 договору застави транспортного засобу №466/Zфкв-07 від 27.04.2007 позивач посилався на те, що на момент укладення вказаного договору Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» діяв у редакції від 29.01.2006, якою звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса не передбачалось.

Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса, - правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених ст.ст.203,215 ЦК України підстав для визнання п.4.4 договору застави транспортного засобу №466/Zфкв-07 від 27.04.2007 недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про заставу», оскільки їх регулює Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», - не заслуговують на увагу, адже відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про заставу» іншими актами законодавства України, ніж цей Закон, регулюються відносини застави, не передбачені цим Законом.

З огляду на викладене правильним є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки самим Законом України «Про заставу» передбачено звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса, підстав вважати п.4.4. оспорюваного договору застави недійсним на підставі ч.1 ст.203,215 ЦК України немає

Оскільки підставою позовних вимог про скасування виконавчого напису нотаріуса від 16.11.2011 позивач вважає недійсність п.4.4. договору застави, і не посилається на будь-які порушення нотаріусом норм чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису, а також що під час судового розгляду таких порушень не встановлено, - правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки фактично зводяться до викладення обставин, на які позивач посилався в обгрунтування своїх позовних вимог, через призму його власних інтересів. Підстав вважати, що суд порушив або неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, немає.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались як на підставу свої вимог і заперечень, і, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обгрунтоване рішення. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №757/24917/14 Головуючий у 1 інстанції Волкова С.Я.

Апеляційне провадження №22-ц/796/2128/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

26лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представників позивача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору в частині недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна