Справа № 367/3598/13 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/5158/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 46 22.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2014 року у справі за позовом прокурора міста Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державних актів на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року прокурор звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним рішення ради від 25.12.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1», визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_2; визнати право власності держави на вищезазначену земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 25.12.2008 року ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. На підставі договору купівлі-продажу зазначена земельна ділянка була відчужена ОСОБА_2, який отримав державний акт серії НОМЕР_3. Прийняття рішення ради та видання державних актів суперечать чинному законодавству, а саме зазначена земельна ділянка знаходиться за межами смт. Коцюбинське, що підтверджується висновком судово-землевпорядної експертизи, та перебуває у постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство». Крім того, було змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, державна експертиза проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не проводилася. Прокурор зазначає, що відведення спірної земельної ділянки відповідачу під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд генеральним планом с.м.т. Коцюбинське не передбачено, а отже, оскаржуване рішення Коцюбинською селищною радою прийнято також у порушення вимог ст. 39 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 23 Закону України «Про планування і забудову територій».

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2014 року позов прокурора міста Ірпеня в інтересах держави задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 25.12.2008 № 2185/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». Визнано недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0,15 га із кадастровим номером НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. Визнано недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 площею 0,15 га із кадастровим номером НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині визнання недійсним державного акту, виданого на його ім'я та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі в порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб (а саме добропорядних набувачів), яким земельні ділянки були передані у власність. Відповідач ОСОБА_2 є добросовісним набувачем земельної ділянки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року № 2066/25-5 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та передачу йому безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 червня 2009 року земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 придбав ОСОБА_2, якому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Задовольняючи частково позов і визнаючи недійсним рішення селищної ради та державний акт на право власності на земельну ділянку ім'я ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірне рішення прийнято з порушенням вимог п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки селищна рада розпорядилася земельною ділянкою, яка розташована за межами смт. Коцюбинське, а відтак розпоряджатися цією ділянкою селищна рада не мала права, що у свою чергу відповідно до ст. ст.152,155 ЗК України є підставою для визнання недійсними оспорюваних рішення і державного акту, виданого на ім'я ОСОБА_4

В цій частині судове рішення апелянтом ОСОБА_2 не оскаржується та апеляційним судом, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акту, виданого на ім'я ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з положень ст. 155 ЗК України і того факту, що судовим рішення визнається недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 25 грудня 2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки та державний акт, виданий на його ім'я.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.81, ст.131 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі на підставі придбання за договорами купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

За змістом вказаних норм правовою підставою набуття громадянином права власності на земельну ділянку є укладення ним цивільно-правової угоди, а державний акт, що видається на підставі такої угоди, лише посвідчує право особи на земельну ділянку. Отже, без встановлення судом недійсності (невідповідності вимогам закону) правочину, як правової підстави придбання громадянином земельної ділянки, визнання недійсним державного акту, виданого на підставі цього правочину, є необґрунтованим.

Такі висновки відповідають приписам щодо презумпції правомірності правочину, встановленим ст. 204 ЦК України, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, такі висновки узгоджуються із положеннями ч. 3 ст. 152 ЗК України, згідно якої захист порушених прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом пред'явлення позову про визнання угоди недійсною.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, виданий на ім'я ОСОБА_2 вже є правовстановлюючим документом на земельну ділянку ОСОБА_2, а правовою підставою реєстрації за ним права власності на земельну ділянку є договір купівлі-продажу від 25 червня 2009 року. Відповідно, без вирішення питання щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права на спірну ділянку за цивільно-правовою угодою, як це передбачає п. «в» ч. 3 ст. 152 ЗК України, підстави для визнання недійсним державного акту, виданого на підставі цієї угоди, відсутні.

За таких обставин, ОСОБА_2 набув права власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2009 року, який не визнаний судом недійсним і не є нікчемним (його недійсність не встановлена законом). Апелянт є добросовісним набувачем, оскільки придбав спірне майно за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що ОСОБА_2 не знав і не міг знати.

Враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4, виданий на ім'я відповідача ОСОБА_2

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акту, виданого на ім'я ОСОБА_2, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2014 року сторонами не оскаржувалося, а відтак, в апеляційному порядку не переглядалося.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2014 року в частині задоволення позовних вимог прокурора міста Ірпеня в інтересах держави до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог прокурора міста Ірпеня в інтересах держави до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 кадастровий номер НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Лащенко В.Д.