АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/859/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 25, 34 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівЄльцова В. О. , Карпенко О. В.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а :

24 липня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 13 січня 2014 року близько 11 год. 40 хв., відповідач ОСОБА_6, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, д.н. НОМЕР_8, по вул. Б.Хмельницького в м. Сміла, здійснюючи рух з причепом, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України під час перестроювання та зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого спричинив зіткнення з його автомобілем Hyundai Tucson, д.н. НОМЕР_9, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2014 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року, визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_7 вказує, що згідно висновку № 065 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля Hyundai Tucson, д.н. НОМЕР_9 складає 6115 грн. За проведення даного дослідження він заплатив 400 грн., що підтверджується замовленням від 15 липня 2014 року № 002213.

Позивач зазначає у позові, що даними діями відповідача йому також було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 3000 грн., так як у нього змінився звичайний стиль життя, що завдало йому моральних страждань, що полягають в погіршенні стану його здоров'я, втрати засобу пересування, його постійно супроводжує головний біль.

Відповідач ОСОБА_6 відмовився добровільно відшкодувати збитки, завдані дорожньо - транспортною пригодою, в зв'язку з чим він звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальні збитки в сумі 6515 грн., 3000 грн. моральної шкоди, судові витрати та витрати на надання юридичної допомоги.

19 грудня 2014 року під час розгляду справи ОСОБА_7 подав уточнену позовну заяву та просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь франшизу у розмірі 500 грн.; стягнути з ПАТ «СК«Провідна» 5615 грн. матеріальної шкоди, судові витрати та витрати на надання юридичної допомоги.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» м. Київ до участі у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якості співвідповідача.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», , р/рах. 01, відкритий в ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна», м. Київ, МФО 300120 на користь ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну, в розмірі 5615 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, франшизу в розмірі 500 грн. та судові витрати в розмірі 1743,60 грн., всього - 2243,60 грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року виправлено арифметичні помилки в рішенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року.

Абзац другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», , р/рах. 01, відкритий в ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна», м. Київ, МФО 300120 на користь ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну, в розмірі 5615 грн. та судові витрати - 1604,11 грн., всього - 7219,11 грн.

Абзац третій резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, франшизу в розмірі 500 грн. та судові витрати в розмірі 139,49 грн., всього - 639,49 грн.

В абзаці чотирнадцятому мотивувальної частини рішення викладено виключити слова «та судові витрати в розмірі 1743,60 грн., а саме: 1500 грн. - витрати на правову допомогу та 243,60 грн. - судовий збір, всього - 2243,60 грн.».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 та представник ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащук О.В. подали на рішення апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року в частині розподілу судових витрат, стягнувши з нього на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 12,80 грн. судового збору та 78,82 грн. витрат на правову допомогу, з ПАТ «СК «Провідна» 143,75 грн. судового збору та 885,18 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащук О.В. посилається на те, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року в частині стягнення з ПАТ «СК«Провідна» 5615 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до ПАТ «СК«Провідна» відмовити повністю.

Сторони про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащука О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга представника ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащука О.В. підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Вирішуючи спір між сторонами, та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із ПАТ «СК «Провідна» на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну, суд першої інстанції виходив з вимог закону - п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стягуючи із відповідача франшизу, суд першої інстанції посилався на положення норм п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, вважаючи, що судом безпідставно та необґрунтовано задоволено позов, оскільки висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону і обставинах справи, наявних у справі доказах, а рішення суду ухвалено з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 13 січня 2014 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля позивача марки Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_9 та транспортного засобу ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_8, яким керував відповідач ОСОБА_6

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення.

Дана постанова суду першої інстанції залишена без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4096272 автомобіль, яким керував ОСОБА_6, був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна».

Відповідно до даних висновку № 065 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2014 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_9 вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 6115 грн.

03 червня 2014 року ПрАТ «СК «Провідна» направлено лист на адресу ОСОБА_7 про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37.1.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 33.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 33.3. передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2014 року позивач ОСОБА_7 повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 101).

Однак, позивачем у порушення п. 33.3. вказаного Закону не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, та не надано його на призначений страховиком огляд представником (працівником, аварійним комісаром або експертом.

Позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувалося того, що належний йому автомобіль в пошкодженому стані не було надано для огляду представнику страховика. ОСОБА_7 підтвердив, що він відремонтував автомобіль відразу після дорожньо - транспортної пригоди та надав Акт виконаних робіт на підтвердження проведення ремонтних робіт автомобіля.

Допитаний в суді першої інстанції в якості експерта ОСОБА_9 пояснював, що під час проведення експертного дослідження автомобіля Hyundai Tucson, легковий універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_9, кузов № НОМЕР_7 він дійсно був відновлений, і ним виконано експертне дослідження на підставі фотографій та акту виконаних робіт.

Статтею 37 вказаного Закону визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), та зазначено, що відповідно до п. 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За таких обставин ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на порушення позивачем вимог ст. 37.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» листом від 03.06.2014 року за № 5762 повідомила ОСОБА_7 про відмову у виплаті страхового відшкодування, вказавши, що підстав для виплати страхового відшкодування за пошкоджений 13.01. 2014 року автомобіль немає. ПрАТ «СК «Провідна» посилається, що позивач не виконав обов'язків , передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , представник страхової не бачив пошкодженого майна, що призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди.

Суд першої інстанції на даний доказ відповідача належної уваги не звернув, тому прийшов до помилкового висновку про задоволення вимог позивача та стягнення із ПрАТ «СК «Провідна» шкоди в сумі 5615 грн.

Як вбачається із наданого позивачем висновку № 065 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 6115 грн.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги, чи є даний доказ належним та допустимим, оскільки ухвалою суду не призначалась експертиза по справі, а було надано дослідження, замовлене ОСОБА_7 в досудовому порядку. Дане експертне дослідження від 15 липня 2014 року складено з порушенням вимог Методики товарознавчих експертиз та оцінки дорожніх транспортних засобів, оскільки згідно до п. 5.1 Методики визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт , можливе тільки за рішенням органу, який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки; згідно до п. 5.5 г) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду на інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов'язковою фіксацією шляхом фотографування.

Згідно до п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження . Однак, в порушення вказаних вище вимог судовий експерт товарознавець ОСОБА_9 не дотримався вказаних вимог про неможливість оцінки автомобіля, а провів дослідження по фотографіям та акту виконаних робіт, що є недопустимим.

Належних та допустимих доказів того, що позивачем була затрачена саме вказана сума на ремонт належного йому автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. НОМЕР_9, матеріали справи не містять, тому суд безпідставно послався на експертне дослідження від 15. липня 2014 року, не врахувавши , що пошкоджений автомобіль позивача на вказану дату був відремонтований.

Виходячи із викладеного вбачається, що рішення суду не може залишитися в силі та підлягає до скасування в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_10 про стягнення із страхової компанії матеріальної шкоди, оскільки судом першої інстанції не було взято до уваги, що автомобіль позивача ним був відремонтований та не був наданий страховику для огляду в стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з цього, страхова компанія позбавлена можливості встановити розмір нанесеного матеріального збитку, оскільки не погоджується із розміром коштів, які фактично сплачені за ремонт автомобіля, так як позивачем не надано належних доказів.

Також дане рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в частині стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 франшизи, оскільки відповідно до вимог п. 12.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Оскільки позивач ОСОБА_10 не довів розміру заподіяної шкоди відновлювальним ремонтом автомобіля, то не підлягають до задоволення його вимоги про стягнення із відповідача ОСОБА_6 вказаного розміру франшизи та заподіяної шкоди.

Виходячи із вищевикладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а доводи апеляційної скарги представника ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащука О.В. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі, так як при його ухваленні судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення або зміни рішення, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу представника ПАТ «СК«Провідна» - Гайдамащука О.В. - задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову з вищевикладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, із ОСОБА_7 на користь ПАТ «СК«Провідна» підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» - задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :