АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Медіа Інтернет» про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1944/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Нью Медія Інтернет» про захист честі і гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що висновок суду про те, що інформація, яку позивач просить спростувати, є оціночними судженнями, є помилковим, оскільки поширена інформація є твердженнями про факти. Також, вважає, що судом було неправильно застосовано положення ч. 3 ст. 277 ЦК України, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію». Звертає увагу суду на те, що поширення неправдивої інформації призвело до зміни соціальної оцінки позивача в очах оточуючих, оскільки зміст цієї інформації провокував громадськість на засудження позивача та його матері.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також представники ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», ТОВ «Нью Медія Інтернет», не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, протягом ІНФОРМАЦІЯ_1 року на веб-сайті інтернет видання (ІНФОРМАЦІЯ_2) було поширено наступну інформацію, яка, зокрема, містила наступні висловлювання:

«Сьогодні препарат заборонений до використання та вилучено з обігу. Однак, грошові кошти, витрачені на нього з бюджету, тому ніхто не поспішає повертати, а винні у смерті 11 українських малюків так і не були покарані. В Україні після щеплення від сина ОСОБА_2 померло 11 дітей».

«Після використання вакцин виробництва фірми «Фармстандарт-Біолік», яка належить сину міністра охорони здоров'я ОСОБА_9, тільки у 2012 році померло 8 дітей».

«Зараз ми встановлюємо, чи були смертельні випадки від вакцин, використання яких було також заборонено держлікслужбою. Розслідування триває. Але вже можна говорити, що не одна вакцина смерті вбиває дітей, а цілий завод-вбивця сім'ї ОСОБА_9».

«Голова Державної служби України з лікарських засобів Соловйов свідомо покриває незаконні дії, які, на мій розсуд, мають ознаки злочину, зі сторони керівництва МОЗ на чолі з міністром ОСОБА_9, яке, по-перше, допустило порушення законодавства при закупівлі вакцин для профілактики гепатиту В у ПАТ «Фармстандарт-Біолік», по-друге, дозволило їх застосування, що призвело до загибелі 11 немовлят, та по-третє, не дивлячись на наявність протягом 2012 року 7 (семи) розпоряджень Держлікслужби України про тимчасову заборону реалізації (торгівлі) та застосування даного імунобіологічного препарату, продовжує і надалі їх реалізацію та застосування, що може призвести до виникнення нових загроз здоров'ю та життю дітей раннього віку».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 року на веб-сайті інтернет-видання (ІНФОРМАЦІЯ_4) було поширено інформацію, яка, зокрема, містила наступні висловлювання:

«Однак сімейний клан ОСОБА_9 вживає масованих зусиль, спрямованих на перекваліфікацію системної корупції в МОЗ в окремі помилки виконавців».

«(ОСОБА_3 підкреслює, що вважає своїм обов'язком звернути увагу на) «розкриту Антимонопольним комітетом систему закупівель різних вакцин міністром ОСОБА_9 у свого сина ОСОБА_2, здійснену коштом платників податків».

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Приватного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі поширили щодо нього, а також ОСОБА_9, яка є його матір'ю, інформацію, яка не відповідає дійсності та є негативною за своїм змістом.

Під час розгляду справи ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_2 було залучено ОСОБА_5 та ТОВ «Нью Медіа Інтернет» до участі у справі як співвідповідачів.

Також, в ході розгляду вказаної справи позивач змінив предмет позову та просив суд визнати недостовірною, такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію позивача наступну інформацію, яка була поширена ОСОБА_3 та розміщена відповідачами ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Нью Медіа Інтернет»:

«в Україні після щеплення від сина ОСОБА_2 померло 11 дітей»;

«Після використання вакцин виробництва фірми «Фармстандарт-Біолік», яка належить сину міністра охорони здоров'я ОСОБА_9, тільки у 2012 році померло 8 дітей»;

«Але вже можна говорити, що не одна вакцина смерті вбиває дітей, а цілий завод вбивця сім'ї ОСОБА_9».

«Голова Державної служби України з лікарських засобів Соловйов свідомо покриває незаконні дії, які, на мій розсуд, мають ознаки злочину, зі сторони керівництва МОЗ на чолі з міністром ОСОБА_9, яке по-переше, допустило порушення законодавства при закупівлі вакцин для профілактики гепатиту В у ПАТ «Фармстандарт- Біолік», по друге, дозволило їх застосування, що призвело до загибелі 11 немовлят, та по-третє, не дивлячись на наявність протягом 2012 року 7 (семи) розпоряджень Держлікслужби України про тимчасову заборону реалізації (торгівлі) та застосування даного імунобіологічного препарату, продовжує і надалі їх реалізацію та застосування, що може призвести до виникнення нових загроз здоров'ю та життю дітей раннього віку»;

«Однак сімейний клан ОСОБА_9 вживає масованих зусиль, спрямованих на перекваліфікацію системної корупції в МОЗ в окремі помилки виконавців»;

«розкриту Антимонопольним комітетом систему закупівель різних вакцин міністром ОСОБА_9 у свого сина ОСОБА_2, здійснену коштом платників податків».

Крім того, ОСОБА_2 просив суд зобов'язати відповідачів ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_5 розмістити на веб-сайті інтернет-видання (ІНФОРМАЦІЯ_2) спростування наступного змісту: «Відсутні будь-які підтвердження відомостей, повідомлених ОСОБА_3 про зв'язок між смертю дітей та їх вакцинацією проти гепатиту В, придбаної у ПАТ «Фармстандарт- Біолік». Також відсутні будь-які підстави вважати, що був здійснений вплив зі сторони ОСОБА_2 та його матері на процедуру розслідування причин смерті дітей, що померли після вакцинації вакциною проти гепатиту і в, придбаної у ПАТ «Фармстандарт- Біолік». Була безпідставною заява ОСОБА_3 про здійснення контролю ОСОБА_2 над ПАТ «Фармстандарт- Біолік», а також про прийняття рішень МОЗ про здійснення закупівель у ПАТ «Фармстандарт- Біолік» внаслідок наявності родинних стосунків між ОСОБА_2 і Міністром охорони здоров'я України», а також зобов'язати відповідачів ТОВ «Нью Медіа Інтернет» та ОСОБА_4 розмістити на веб-сайті інтернет-видання (ІНФОРМАЦІЯ_4) спростування аналогічного змісту.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має права вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню Інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що фрази «Розкриту Антимонопольним комітетом систему закупівель різних вакцин міністром ОСОБА_9 у свого сина ОСОБА_2, здійснену коштом платників податків», «Однак сімейний клан ОСОБА_2 вживає масованих зусиль, спрямованих на перекваліфікацію системної корупції в МОЗ в окремі помилки виконавців», «Голова Державної служби України з лікарських засобів Соловйов свідомо покриває незаконні дії, які, на мій розсуд, мають ознаки злочину, зі сторони керівництва МОЗ на чолі з міністром ОСОБА_9, яке по-перше, допустило порушення законодавства при закупівлі вакцин для профілактики гепатиту В у ПАТ «Фармстандарт- Біолік», по друге, дозволило їх застосування, що призвело до загибелі 11 немовлят, та по-третє, не дивлячись на наявність протягом 2012 року 7 (семи) розпоряджень Держлікслужби України про тимчасову заборону реалізації (торгівлі) та застосування даного імунобіологічного препарату, продовжує і надалі їх реалізацио та застосування, що може призвести до виникнення нових загроз здоров'ю та життю дітей раннього віку», «Але вже можна говорити, що не одна вакцина смерті вбиває дітей, а цілий завод вбивця сім'ї ОСОБА_9» з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів, є оціночними судженнями, вираженням суб'єктивної думки автора, та не можуть бути розцінені як повідомлення про факти, що можуть бути перевірені на предмет їх істинності, та враховуючи положення ст. 277 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію наступної інформації: «В Україні після щеплення від сина ОСОБА_2 померло 11 дітей», «Після використання вакцин виробництва фірми «Фармстандарт-Біолік», яка належить сину міністра охорони здоров'я ОСОБА_9, тільки у 2012 році померло 8 дітей».

Так, ухвалюючи рішення в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що дані висловлювання свідчать про критичну оцінку автором висловлювання діяльності господарського товариства «Фармстандарт-Біолік» та не містять посилань на те, що позивач безпосередньо вчиняв будь-які дії, які б призвели до настання вказаних автором негативних наслідків.

Проте, зі змісту вказаних висловлювань вбачається, до вони містять пряму вказівку на факти вчинення протиправних діянь саме ОСОБА_2 Також, враховуючи мовно-стилістичні засоби, які були використані автором, вказані вислови не можуть бути визнані оціночними судженнями та не можуть бути розцінені судом як гіпербола, алегорія чи сатира.

Таким чином, в даному випадку, мало місце саме поширення негативної інформації про ОСОБА_2, а не оцінка діяльності господарського товариства «Фармстандарт-Біолік».

При цьому, відповідачами не було доведено того, що поширена інформація відповідає дійсності.

Вказані обставини дають суду апеляційної інстанції підстави для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію інформації, яка міститься в публікаціях від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та розміщена у інтернет-виданнях «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_4», а саме: «В Україні після щеплення від сина ОСОБА_2 померло 11 дітей», «Після використання вакцин виробництва фірми «Фармстандарт-Біолік», яка належить сину міністра охорони здоров'я ОСОБА_9, тільки у 2012 році померло 8 дітей».

За правилом ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Враховуючи викладене, на ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ОСОБА_5, ТОВ «Нью Медіа Інтернет» та ОСОБА_4 слід покласти обов'язок спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення резолютивної частини цього рішення на веб-сайті інтернет-видання «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_2) та інтернет-видання «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_4) протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Таким чином, рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Медіа Інтернет» про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації задовольнити частково.

Визнати недостовірною, такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію про те, що

«В Україні після щеплення від сина ОСОБА_2 померло 11 дітей»

«Після використання вакцин виробництва фірми «Фармстандарт-Біолік», яка належить сину міністра охорони здоров'я ОСОБА_9, тільки у 2012 році померло 8 дітей», яка міститься в публікаціях від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та розміщена у інтернет-виданнях «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_4»

Зобов'язати Приватне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Медіа Інтернет» та ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення резолютивної частини цього рішення на веб-сайті інтернет-видання «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_2) та інтернет-видання «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_4) протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко