АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

26 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Осіяна О.М.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 10 лютого 2014 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір №10/02, за умовами якого він зобов»язався провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності за відповідачем на магазин непродовольчих товарів-нежитлове приміщення АДРЕСА_1, а останній сплатити кошти за надані послуги. В забезпечення виконання зобов'язань за укладеним договором, між сторонами 10 лютого 2014 року укладений договір поруки.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів (а.с.48-50).

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності - задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_4 на магазин непродовольчих товарів-нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Визнано право власності ОСОБА_4 на магазин непродовольчих товарів-нежитлове приміщення АДРЕСА_1 таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об'єкта в експлуатацію.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 53-60).

Оскільки, рішення суду оспорюється в частині задоволення зустрічних позовних вимог, то в іншій частині рішення суду не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь суду, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 328, 331, 376, 392 ЦК України та виходив з тих обставин, що реконструкція нежитлового приміщення виконана без порушень, нежитлові приміщення придатні для подальшої експлуатації, що є підставою для визнання права власності.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 листопада 2013 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_5 нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Після оформлення права власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 здійснив реконструкцію нежитлового приміщення, в результаті якої був збудований магазин непродовольчих товарів літ.А-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Як визначено ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п. п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 № 294 (далі - Положення) Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації).

Відповідно до ст. 375 ЦК України виключно власник земельної ділянки має' право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Враховуючи, що спірне нерухоме майно не введено в експлуатацію в установленому законом порядку та збудовано на земельній ділянці не відведеній для такого будівництва, оскаржуваним судовим рішенням суттєво порушено інтереси Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Дніпропетровської міської ради, які є органами, уповноваженими державою на виконання відповідних функцій в спірних правовідносинах.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення, зазначені норми матеріального права не врахував, не залучив до участі у справі Дніпропетровську міську раду та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та задовольнив позовні вимоги без достатніх правових підстав, що свідчить про незаконність постановленого рішення та наявність підстав для його скасування.

За таких обставин, рішення суду в частині вирішення зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2014 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

О.М. Осіян