№2/263/3219/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 05 березня 1994 року, та після смерті матері ОСОБА_5, померлої 03 грудня 2011 року, на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року №15576, він, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були співвласниками в рівних частках по 1/5 частці квартири АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_4, померлого 05 березня 1994 року, та після смерті ОСОБА_5, померлої 03 грудня 2011 року, відкрилась спадщина у вигляді 2/5 часток вищевказаної квартири, належних померлим, по 1/5 частці кожному. Після смерті батьків він не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки спільно проживав зі спадкодавцями на момент смерті та від прийняття спадщини не відмовлявся. Оскільки на даний час позивач не може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, він був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/5 частки вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом.

Позивач надав суду уточнену письмову позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_2, та на 1/5 частки вищевказаної квартири за кожним з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27 січня 1994 року Маріупольський державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» ОСОБА_4 та членам його сімї ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видане Свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2, відповідно до якого вказана квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності (№15576 від 27.01.1994р.). Загальна площа квартири складає 64,4кв.м.

Згідно з особовим рахунком №2681-59 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка має загальну площу 64,4кв.м., у тому числі житлову площу 45,0кв.м., за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_4 з 18.12.1970 року по 23.03.1994 року, ОСОБА_7 з 18.12.1970 року по 13.12.2011 року, ОСОБА_1 з 18.12.1970 року по даний час.

ОСОБА_4 помер 05 березня 1994 року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №633122, виданого повторно 24.05.2012 року, актовий запис №444 від 07.03.1994р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області.

ОСОБА_7 померла 03 грудня 2011 року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №585826 актовий запис №2142 від 05.12.2011р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області.

Відповідно до свідоцтва про народження (Серії І-НО №538434 видане повторно 10.10.2013 року) ОСОБА_1 народився 15 червня 1966 року у м. Маріуполі Донецької області, про що Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області зроблений актовий запис №1184 від 09.07.1966 року. Батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Згідно відповіді Першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 11.09.2015 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41473105 від 11.09.2015 року вбачається, що спадкова справа до майна померлого 05.03.1994 року ОСОБА_4 була закрита провадженням 07.05.1997 року. Спадкові справи за період 1943-2001 роки передані на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву. Архівні документи знаходяться на зберіганні у архівосховищах нотаріального архіві в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. Спадкова справа щодо майна померлої 03.12.2011 року ОСОБА_7 відсутня.

Відповідно до ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що позивачем доведено, що йому, його батьку ОСОБА_4, померлому 05 березня 1994 року, матері ОСОБА_5, померлій 03 грудня 2011 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. На підставі матеріалів справи суд вважає, що частки співвласників квартири є рівними, а саме кожному з них належала по 1/5 частки квартири.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належали по 1/5 частки вищевказаної квартири кожному. Позивач є спадкоємцем за законом, спільно проживав зі спадкодавцями на момент смерті та від прийняття спадщини не відмовлявся, інші спадкоємці відповідачі по справі, за прийняттям спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталися, а тому він має право звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності за правом спадкування на майно, яке належало померлим.

У звязку з вищевикладеним суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати в судовому порядку за ним право власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_2, у тому числі на 1/5 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 05 березня 1994 року, та на 1/5 частки після смерті матері ОСОБА_5, померлої 03 грудня 2011 року, а також на 1/5 частки вищевказаної квартири за кожним з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,4кв.м., у тому числі житловою площею 45,0кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,4кв.м., у тому числі житловою площею 45,0кв.м.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,4кв.м., у тому числі житловою площею 45,0кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко