Справа № 666/5076/15-ц
Провадження № 2/666/2526/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, позивач з 10.10.2010р. по 01.10.2013р. працював на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді старшого пожежного пожежної команди управління комбінату. Позивач зазначає, що при першому його звільненні з ВАТ «ХБК», станом на 20.05.2013р. адміністрація підприємства має перед ним заборгованість по заробітній платі, яка за період з 10.10.2010р. по 20.05.2013р. становить 9927,92грн., при подальшому звільненні заборгованість по заробітній платі за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. становить 6391,80грн., однак відповідачем на день його звільнення не проведено розрахунок по заробітній платі. Крім того, в позові зазначено, що неправомірними діями відповідача, повязаними з невиплатою належних працівникові при звільненні сум, позивачу завдано моральної шкоди, яку останній оцінює у розмірі 10000,00грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 20090,88грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 12488,90грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в сумі 56,10грн.; моральну шкоду в розмірі 10000,00грн.; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі.

1.2. Позивач в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надав заяву, якою просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, якою не заперечувала проти стягнення з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на користь позивача заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 20090,88грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 12488,90грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в сумі 56,10грн.; у вирішені позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00грн. покладається на розсуд суду. Також просила справу розглянути без її участі.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. З 10.10.2010р. по 20.05.2013р. позивач перебував у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Херсонський бавовняний комбінат» працюючи на посаді пожежного пожежної команди комбінату, що підтверджується відомостями трудової книжки серії БТ-I №9206759 від 05.05.1992р.

3.2. 20.05.2013р. ОСОБА_1 було звільнено з посади за п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства на підставі наказу № 31-К від 20.05.2013р.

3.3. З 21.05.2013р. по 10.10.2013р. позивач перебував у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Херсонський бавовняний комбінат» працюючи на посаді старшого пожежного пожежної команди управління комбінату, що підтверджується відомостями трудової книжки серії БТ-I № 9206759 від 05.05.1992р.

3.4. 01.10.2013р. ОСОБА_1 було звільнено з посади за п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства на підставі наказу № 44-К від 01.10.2013р.

3.5. Позивачу на теперішній час не виплачено заробітну плату.

3.6. Відповідно довідки № 4/34/25-14-803 від 20.05.2013р., виданої ВАТ «ХБК» заборгованість по заробітній платі між ВАТ «ХБК» та ОСОБА_1 на день звільнення 20.05.2013р., складає 9927,92грн.

3.7. Відповідно довідки №4/34/25-14-233 від 11.06.2015р., виданої ВАТ «ХБК», середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 101,00грн., заробітна плата за березень 2013р. складає 1632,91грн., з якого 15 робочих днів, заробітна плата за квітень 2013р. складає 1498,38грн., з якого 16 робочих днів, всього за останні два календарні місяці роботи перед звільненням заробітна плата позивача складає 3131,29грн./31 робочих днів.

3.8. Нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення, тобто з 21.05.2013 року.

3.9. Відповідно середній заробіток за весь час затримки становить 9292,00грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за березень 2013р.- квітень 2013р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 101,00 грн. без урахування обовязкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. 92 дні.

3.10. Відповідно довідки від 01.10.2013р. № 4-34/271, виданої ВАТ «ХБК», на день звільнення з підприємства з 01.10.2013р. сума, яка належить до виплати ОСОБА_1 за оплату праці за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. складає 6391,80грн.

3.11. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2015р. стягнуто з ВАТ «ХБК» на користь ОСОБА_1 40646,30грн. в рахунок відшкодування середнього заробітку за час затримки за період з 02.10.2013р. по 13.07.2015р., яке 21.08.2015р. набрало законної сили.

3.12. Відповідно довідки №4/34/25-14-234 від 11.06.2015р., виданої ВАТ «ХБК», середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 91,34грн., заробітна плата за серпень 2013р. складає 1384,27грн., з якого 15 робочих днів, заробітна плата за вересень 2013р. складає 1356,04грн., з якого 15 робочих днів, всього за останні два календарні місяці роботи перед звільненням заробітна плата позивача складає 2740,31грн./30 робочих днів.

3.13. Відповідно середній заробіток за весь час затримки становить 3196,90грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за серпень-вересень 2013р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 91,34грн. без урахування обовязкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 14.07.2015р. по 01.09.2015р. 35 днів.

3.14. Відповідач порушив строки виплати заробітної плати позивачу за період з червня 2013р. по жовтень 2013р.

3.15. Сума компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з червня 2013р. по жовтень 2013р. становить 56,10грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який наявний в матеріалах справи.

3.16. Сума заборгованості по заробітній платі за період з 02.10.2013р. по 01.09.2015р. з урахуванням індексу інфляції становить 10162,96грн. без урахування обов'язкових платежів, що підтверджується розрахунком, проведеним позивачем та який не спростований відповідачем.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

4.2. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

4.3. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

4.4. Відповідно до п.8. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

4.5. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

4.6. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

4.7. Згідно ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

4.8 Згідно з положеннями ст.95 ч.5 КЗпП України, ст.ст.33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 34 вказаного Закону передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

4.9. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових коштів» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

4.10. Відповідно до ст.ст.1-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу. Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

4.11. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

4.12. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

4.13. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою лід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

4.14. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати,чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

4.15. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

4.16. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

4.17 Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.

5.1. Оскільки позивачу при звільненні не були виплачені всі належні йому суми від підприємства в день звільнення та заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 20.05.2013р. становить 9927,92грн., заборгованість по заробітній платі за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. з урахуванням індексу інфляції становить 10162,96грн., яка підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.116 КЗпП України, ч.5 ст.95 КЗпП України, ст.33,34 Закону України «Про оплату праці».

5.2. Оскільки невиплата належних звільненому позивачу сум у встановлені законом строки відбулась з вини відповідача та погашення заборгованості по заробітній платі не здійснено на час розгляду справи, що також не заперечується відповідачем, порушене право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає судовому захисту, відповідно позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9292,00грн. за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. без урахування обовязкових платежів та в розмірі 3196,90грн. за період з 14.07.2015р. по 01.09.2015р. без урахування обовязкових платежів підлягає задоволенню.

5.3. Крім того - оскільки відповідач порушив строки виплати грошових доходів, що також не заперечується відповідачем, порушене право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підлягає судовому захисту, а позов в цій частині задоволенню, що відповідає вимогам Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»

5.4. Оскільки внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача на отримання у встановлені законом строки належних йому сум у період роботи на підприємстві та при звільненні, що призвело до моральних страждань позивача, скрутного матеріального становища, втрати нормальних життєвих звязків та виникнення у позивача додаткових зусиль для організації свого життя, які полягали у необхідності пошуку додаткових джерел доходу для забезпечення свого існування та членів його сім'ї, суд вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи суть позовних вимог, характер та суть моральних страждань позивача, істотність вимушених змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

5.5. Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.5-11, 60, 84, 88, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 294,367 ЦПК України, ст.47,95,116,117,233 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових коштів», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в розмірі 20090,88грн. (двадцять тисяч девяносто грн. вісімдесят вісім коп.).

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 9292,00 (девять тисяч двісті девяносто дві грн. нуль коп.) в рахунок оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013р. по 01.10.2013р. без урахування обовязкових платежів та 3196,90грн. (три тисячі сто девяносто шість грн. девяносто коп.) в рахунок оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.07.2015р. по 01.09.2015р. без урахування обовязкових платежів.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в розмірі 56,10грн. (пятдесят шість грн. десять коп.) без урахування обовязкових платежів.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. (одна тисяча грн. нуль коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

6. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць.

7. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 326,36грн. (триста двадцять шість грн. тридцять шість коп.).

8. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь держави судовий збір за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 243,60грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

9. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

9.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Іванищук