У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», третя особа - Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, про визнання права користування горищем над житловим будинком,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із зазначеним позовом до комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»), обґрунтовуючи його тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Вказували, що зазначена квартира знаходиться на останньому поверсі будинку, тому постійно зазнає пошкоджень через неналежний стан горища, розташованого над нею. Позивачі мають намір привести вказане горище у стан, придатний для використання, задля запобігання подальшій руйнації власної квартири. Проте, звернувшись до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» з приводу надання їм у користування горища отримали відповідь, що це питання не входить до компетенції відповідача. З огляду на зазначене, позивачі просили визнати за ними право користування на зазначене горище у судовому порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, відмовляючи у позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суди обґрунтовано виходили з того, що позивачі не надали жодних доказів на підтвердження факту перешкоджання у користуванні ними допоміжними приміщеннями вказаного будинку з боку КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва».

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», третя особа - Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, про визнання права користування горищем над житловим будинком, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова