1Справа № 335/6500/15-ц 2/335/1663/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення суми депозитного вкладу, -
Позивач звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», в якому просила стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 32 000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 454,38 грн.
Відповідно до п.1 Договору-заяви, позивач вніс грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 32 000,00 доларів США на строк з 31.03.2014 року по 05.04.2015 року.
Пунктом 2 Договору передбачено, що процентна ставка за вкладом становить:
- за період з дня, наступного за днем розміщення Вкладу по 04.03.2015 року включно знаходження Вкладу на Вкладному рахунку - 10,50% річних;
- за період з 05.03.2015 року знаходження Вкладу на Вкладному рахунку по день включно, який передує дню повернення Вкладу Вкладникові - 18,50% річних.
Позивач зазначила, що неодноразово зверталась до відповідача із вимогою повернути вклад, проте відповідач не вчинив дій щодо повернення суми вкладу згідно Договору.
Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечила.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу.
З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до п.1 Договору-заяви, позивач вніс грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 32 000,00 доларів США на строк з 31.03.2014 року по 05.04.2015 року у порядку та на умовах, визначених у Договорі-заяві про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт до 8-го Березня» на 370 днів в іноземній валюті.
Пунктом 2 Договору передбачено, що процентна ставка за вкладом становить:
- за період з дня, наступного за днем розміщення Вкладу по 04.03.2015 року включно знаходження Вкладу на Вкладному рахунку - 10,50% річних;
- за період з 05.03.2015 року знаходження Вкладу на Вкладному рахунку по день включно, який передує дню повернення Вкладу Вкладникові - 18,50% річних.
Повернення суми вкладу відповідно до п.6 Договору здійснюється банком після закінчення строку, визначеного у п.1 Договору, у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.
Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований.
За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно із частинами 1, 2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Відповідно до ст.1066 ЦК України, банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Згідно ст.1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст.1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 банківського вкладу у розмірі 32 000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 454,38 грн.
Згідно квитанції №2010001 від 25.06.2015 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення суми депозитного вкладу - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 32 000,00 доларів США, 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 454,38 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі неподання заяви про перегляд рішення набирає законної сили в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко