АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/3532/2015р. Головуючий у І інстанції Лопатюк Н.Г.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Чобіток А.О., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу закрито.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження в справі суд виходив з того , що шлюб між сторонами згідно свідоцтва про розлучення , виданого Відділом з питань сім'ї Верховного суду Онтаріо ( Канада) від 11.10.2011 року та набрало законної сили 11.11.2011 року розірвано.

Згідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним

договором України.

Дані правовідносини регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право", Інструкцією про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 року за № 113 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.1. Інструкції ця Інструкція встановлює порядок учинення консульської легалізації офіційних документів, складених за участю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, або таких, що від них виходять, як на території України, так і за кордоном.

Порядок консульської легалізації офіційних документів установлюється Віденською конвенцією "Про консульські зносини" 1963 року, міжнародними договорами та чинним законодавством України, а також цією Інструкцією.

Згідно із п. 1.2. Інструкції консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ. При цьому консул не несе відповідальності за зміст документа.

Легалізація в установленому порядку документа надає йому право на існування в міжнародному обігу ( п. 1.3. Інструкції).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розлучення Відділу з питань сім'ї Онтаріо Верховного суду ( Канада) від 14 листопада 2011 року засвідчено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, який був зареєстрований в м. Києві, Україна, 4 лютого 1983 року був припинений згідно рішення суду 11 жовтня 2011року ( а.с. 63,64).

Згідно з листа Міністерства закордонних справ України від 07 листопада 2014 року № 71.ВАВ-19-582-5760-14 на запит представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 надано відповідь про те, що оскільки Канада не є державою-учасницею Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, видані компетентними органами Канади для їх використання в Україні мають бути легалізованими в установленому порядку.

Із змісту даного листа випливає, що копія доданого свідоцтва про розірвання шлюбу , його форма відповідає передбаченій законодавством країни походження; процедура легалізації цього документа здійснена відповідно до Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 року за № 113 ( а.с. 166).

Разом з тим , пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено , що суд закриває провадження в справі , якщонабрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте в матеріалах справи таке рішення відсутнє, а свідоцтво про розірвання шлюбу на яке послався суд та яке було легалізоване Посольством України в Канаді , не є рішенням в розумінні ЦПК України і при цьому консул не несе відповідальності за зміст цього документу.

Судове рішення , яке набрало законної сили, за загальним правилом , може бути виконано лише в межах тієї держави , суд якої постановив це рішення.

Згідно статті 399 ЦПК Українирішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародного договору про правову допомогу в цивільних справах між Канадою та Україною не існує.

Визнання іноземного судового рішення в Україні є дозвіл нашої держави на поширення його дії на території України з такими самими правовими наслідками , які виникають в результаті набрання законної сили рішеннями , ухваленими судами України.

Якщо в міжнародному договорі , згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України , не встановлено , що рішення іноземного суду , що не потребує виконання вважаються дійсними без проведення будь-яких спеціальних процедур з їх визнання , а також у разі відсутності відповідного міжнародного договору з певною державою, може виникнути питання про визнання таких рішень на території України.

Для того , щоб рішення іноземного суду , яке не підлягає примусовому виконанню могло бути визнано в Україні , обов'язково має бути дотримано одна із 2 умов :

1) визнання цього рішення передбачено міжнародним договором , згода на обов'язковість надана Верховною Радою України ;

2) це рішення визнається в Україні за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення якої має виконуватися в Україні.

Однак , суд на зазначені вимоги закону та обставини справи не звернув увагу , а тому ухвала суду підлягає скасуванню , а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,311,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року скасувати , а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: