Справа № 539/908/15-ц
08 квітня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Волювача О. В.
при секретарі - Джадан І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області та ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області про звільнення майна з під арешту.
В позові вказала, що при оформленні спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1, що відкрилася після смерті її сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, їй стало відомо, що на вказане майно накладено арешт відділом ДВС Лубенського МРУЮ у зв'язку з виконанням виконавчого листа №АЕ-9 від 29.01.1996 року виданим Лубенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів.
Однак, згідно заяви стягувачки про відмову від стягнення аліментів, 27.05.2008 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий документ стягувачу.
Таким чином, позивачка вважає, що на теперішній час відсутні правові підстави перебування спадкового майна під арештом.
При її зверненні до відповідача з вимогою звільнити з під арешту вищевказане майно, їй було відмовлено, оскільки відповідно до положень ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» майно боржника звільняється з під арешту в разі завершення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 цього Закону в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В даному ж випадку виконавче провадження в межах якого накладено арешт завершено на підставі п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином можливість звільнення майна з під арешту у ВДВС відсутня.
Враховуючи викладене позивачка прохає суд зобов'язати відповідача звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1 в частині яка належить ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеному постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2004 року.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити.
Представник відповідача ВДВС Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує.
Залучена до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 проти позову не заперечує, вказала, що дійсно зверталася до ВДВС Лубенського МРУЮ про відмову від стягнення аліментів з ОСОБА_3
З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, що з»явились в судове засідання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється матір»ю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.9-11).
Згідно свідоцтва про право власності на житло №3792 від 03.01.1996 року виданого органом приватизації виконкому м. Лубни, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім»ї ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.6-8).
Постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ Біланенко Т.В. б/н від 27.10.2004 року на виконання виконавчого листа №АЕ-9 від 29.01.1996 року виданого Лубенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 з забороною його відчуження (а.с.5).
Відповідно до листа ВДВС Лубенського МРУЮ у даному виконавчому провадженні, згідно заяви стягувачки про відмову від стягнення аліментів, 27.05.2008 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий документ стягувачу. Однак, враховуючи, що згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» майно боржника звільняється з під арешту в разі завершення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 цього Закону в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а оскільки виконавче провадження в межах якого накладено арешт завершено на підставі п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» позивачці було відмовлено у звільненні вищевказаного майна з під арешту (а.с.4).
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, судом встановлено, що арешт на частину квартири АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 було накладено державним виконавцем ДВДС Лубенського МРУЮ з метою забезпечення виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з останнього. 27.05.2008 року виконавче провадження по вказаному виконавчому листі було закрито, а виконавчий документ повернуто стягувачу, таким чином необхідність у накладенні арешту на майно боржника відпала, а отже позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області та ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту задовольнити.
Зобов'язати відділ Державної виконавчої служи Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області зняти арешт з квартини АДРЕСА_1 в частині яка належить ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служи Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області Біланенко Т.П. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2004 року.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Волювач О. В.