Справа № 510/405/15-ц Р І Ш Е Н Н Я
28.05.2015 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Памбук Л.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -
Відповідачка у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:
Копія довідки виконкому Нагірненьскої сільської ради Ренійського району №1088 від 14.07.2014 року; копія паспорту ОСОБА_2; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія паспорту ОСОБА_1; копія свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖД №420125; копія державного акту на право власності на земельну ділянку; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія листа відділу Держкомзему у Ренійському районі №1078; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 12 листопада 2013 року, померла ОСОБА_3, яка була матірю позивача та відповідачки. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,28 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №019720.
Заповідальне розпорядження померла під час життя не залишила.
Позивач та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом, після смерті матері ОСОБА_3. Відповідачка по справі проти позову не заперечує, спадщину не прийняла, відмовилася від неї.
Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ці обставини змусили позивача звернутися до суду.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 ОСОБА_2 на спадщину не претендує, не заперечує проти позовних вимог, надала суду відповідну заяву.
Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. 17.11.2014 року, Державним нотаріусом ОСОБА_4, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.
Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,28 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №019720, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя К.В. Сорокін