Провадження №2/761/1214/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді Мальцева Д.О.,

при секретарі Кривошия О.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - Відповідач), про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 616 грн., моральної шкоди в розмірі 5000, витрат, пов'язаних з залученням спеціаліста в розмірі 600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 поверхом вище. В серпні 2014 року ванна кімната позивача була залита з квартири, що належить відповідачу. Актом БУ-12 ККЕУ від 20.08.2014р. було встановлено, що залиття сталось внаслідок розгерметизації фітингу металопластика на трубопроводі ГВП у квартирі НОМЕР_2 тобто квартирі відповідача. Під час доступу до внутрішньобудинкових мереж позивачу було демонтовано ДВП-короб. Відповідно до Звіту про оцінку збитку нанесеного власникові квартири від 26.09.2014 року, проведеного експертом ОСОБА_3, вартість відновлюваного ремонту в квартирі НОМЕР_3 становить 616 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, що була завдана їй внаслідок залиття квартири, пошкодження майна та у зв'язку з відмовою відповідача відшкодувати завдані матеріальні збитки, спричинені залиттям в добровільному порядку. У зв'язку з вище викладеним, позивач змушена була звернутись до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що він дійсно є власником квартири АДРЕСА_1 проте фактично не проживає в ній, тому не має ніякого відношення до вказаного спору, особисто шкоди позивачу не завдавав.

Представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі виходячи з того, позивачем не доведено наявності причинного зв'язку між правопорушенням та заподіянням збитків. Крім того, вина відповідача відсутня, оскільки у вказаній квартирі відповідач не проживає з 2006 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 26).

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане згідно з розпорядження від 18.12.1995 р. № 66.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Акту від 21 серпня 2014 р., затвердженого Начальником підприємства БУ-12 ККЕУ ОСОБА_4, комісією під час обстеження квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5, було встановлено, що внаслідок розгерметизації фітингу металопластика на трубопроводі ГВП у вище розташованій квартирі № 14 (квартиронаймач ОСОБА_2.), відбулося залиття кв. НОМЕР_3. На момент обстеження квартири НОМЕР_3, 20.08.2014р. з метою надання слюсарю-сантехніку доступу до внутрішньобудинкових інженерних мереж, в санвузлі була демонтована частина короба (ДВП 0,5х2,5м) (а.с. 7).

Згідно з п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Висновку експерта про оцінку збитку нанесеного власнику квартири, вартість ремонтно-відновлюваних робіт, пов'язаних з усуненням пошкоджень в квартирі АДРЕСА_3, складає 616 грн. (а.с. 14-22)

Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

Відповідно до статей 58, 59, 62, 63, 64, 212 Цивільного процесуального кодексу України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності.

До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 600 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, представника відповідача викладені в письмових запереченнях, оскільки відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який свідчив би про відсутність протиправності в діях або бездіяльності відповідача та його вину. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири, з якої сталось залиття, а отже зобов'язаний утримувати вказане майно.

Відповідно до Акту приймання передачі робіт від 25.10.2014р., вартість виконаних робіт, пов'язаних з проведенням визначення вартості збитку, завданого власнику майна, становить 600 грн. (а.с. 9), яку відповідно було сплачено позивачем, відповідно до квитанції № 75 (а.с. 11).

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з проведенням оцінки завданої шкоди у розмірі 600 грн. також підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем не доведено та в ході судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Тому суд вважає такі вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 616 грн. та витрати. Пов'язані з проведенням оцінки завданої шкоди у розмірі 600 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 22, 36, 322,1166, 1192, 1194 ЦК України, , ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, і.п.н. - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2) матеріальну шкоду у розмірі 616 грн., витрати пов'язані з проведенням оцінки завданої шкоди у розмірі 600 грн., судовий збір у розмірі 243, 60 грн., а всього 1459, 60 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Шевченківський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: