Справа № 175/55/14-ц
Провадження № 6/175/68/15
У Х В А Л А

5 травня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , усунення перешкод у відновленні пошкодження майна , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод у відновленні пошкодження майна, в якій просив розстрочити виконання рішення шляхом стягнення з нього рівними частинами, щомісячно, періодом з дня постановлення відповідної ухвали судом на один рік.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року було солідарно стягнуто з нього, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 34440,00 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., судовий збір у розмірі 588,00 грн. та правову допомогу у розмірі 800 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року вищевказане рішення залишено без змін. 14 січня 2015 року ВСС України винесено ухвалу за результатами розгляду касаційної скарги на вищевказані рішення, якою касаційну скаргу залишено без задоволення. Вказав, що він не має фінансової можливості у повному обсязі виконувати рішення суду, оскільки він є пенсіонером та отримує пенсію в УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська; син ОСОБА_3 знаходиться в зоні проведення АТО; він допомагає сину та його побратимам в АТО; він не є власником автомобіля, що був наданий йому старшим державним виконавцем на відповідальне зберігання; єдиним власником автомобіля є ОСОБА_3; квартира в якій він проживає належить не тільки йому, а є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та є єдиним місцем проживання ОСОБА_3 (учасника АТО) та його пенсіонерів батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Просив розстрочити виконання рішення суду.

Заявник ОСОБА_1, його представник за довіреністю ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 заяву підтримали та просили задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення та просили відмовити.

Представник зацікавленої особи Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ за довіреністю ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення та просив відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України - суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та усунення перешкод у відновленні пошкодження майна; стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 34440 грн., солідарно; стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн., солідарно; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 588 грн. сплаченого судового збору, тобто з кожного по 294 грн. та 800 грн. правової допомоги, тобто з кожного по 400 грн. Відповідач з вищевказаним рішення суду першої інстанції не погодився, тому оскаржив його в апеляційному порядку. Так, ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року залишено без змін. Окрім цього, ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 14 січня 2015 року касаційну скаргу на вищевказані рішення та ухвалу апеляційної інстанції залишено без задоволення.

Підставою для розстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що не має фінансової можливості у повному обсязі виконувати рішення суду у сплаті грошової суми, але дані обставини не можуть бути прийняті судом як такі, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення суду, з огляду на наступне.

У відповідності до абз. 3, 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника.

Суд вважає, що обставини на які посилається відповідач в обґрунтування розстрочки виконання рішення суду, не є винятковими, оскільки вони існували на момент винесення рішення судом. Розстрочка виконання рішення суду запропонованим відповідачем способом, тобто шляхом стягування з нього рівними частинами щомісячно, періодом з дня постановлення відповідної ухвали судом на один рік, необґрунтовано затягне виконання рішення суду , що істотно порушить права позивачки на одержання від відповідачів грошової суми в розумні строки.

Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника з посиланням на вказані обставини є необґрунтованими, судом не встановлено обставин, що свідчать про неможливість виконання рішення суду. Тому, зясувавши обставини справи, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, підстав для розстрочки виконання рішення суду не вбачає та вважає, що в заяві про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , усунення перешкод у відновленні пошкодження майна , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.