Справа № 740/4201/15-ц
Провадження № 2/740/1323/15
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Філоненко О.В.

з участю представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом Приватного підприємства «Шибумі» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної підприємству працівником, в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 56700 гривень та судових витрат посилаючись на те, що ОСОБА_4 перебував в трудових відносинах з ПП «Шибумі», працюючи водієм та виконуючи обовязки з перевезення вантажів допустив недостачу товарно-матеріальних цінностей. Враховуючи, що відповідачем підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність просить стягнути матеріальну шкоду з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що з 15.04.2010 року ОСОБА_4 працював водієм та виконував обовязки експедитора по перевезенню вантажу ПП «Шибумі». 26.09.2013 року між ПП «Шибумі» та ТОВ «АВІ Логістик» було укладено договір «Про надання товарно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському та міжнародному сполученні». На виконання цього договору ПП «Шибумі» та ТОВ «АВІ Логістик» узгодили заявку на перевезення спортивного одягу за маршрутом м. Котка м. Київ. Перевезення вантажу було доручено водію-експедитору ОСОБА_4 При розвантаженні доставленого до м. Києва вантажу, було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 139720,44 гривень. В процесі вирішення спору між юридичними особами було укладено мирову угоду, яку затверджено ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.06.2015 року. За умовами угоди позивач сплатив ТОВ «АВІ Логістик» 56700 гривень. Враховуючи, що 15.04.2010 року між ПП «Шибумі» та ОСОБА_4 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, розмір завданих працівником збитків в розмірі 56700 гривень просить стягнути з ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав викладених в позові.

Заслухавши представників позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно наказу № 19-к від 15 квітня 2010 року ОСОБА_4 з 15 квітня 2010 року прийнятий на посаду водія Приватного підприємства «Шибумі» (а.с 7).

Власноручно написаною заявою від 15 квітня 2010 року ОСОБА_4 не заперечував проти покладення на нього обовязків експедитора (а.с 8).

Наказом №19-КЕ від 15 квітня 2010 року ОСОБА_4 разом з його основною роботою, обумовленою трудовим договором, доручено виконувати додаткові роботи експедитора з перевезення вантажів (а.с 9).

15 квітня 2010 року між ОСОБА_4 та ПП «Шибумі» підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с 10). За умовами договору відповідач бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей.

26.09.2013 року ТОВ «АВІ Логістик» та ПП «Шибумі» уклали договір № 01-26/09 «Про надання транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажів автомобільним транспортному в міжміському та міжнародному сполученні» (а.с 19-20).

На виконання цього договору сторони 26.09.2013 року узгодили заявку на перевезення спортивного одягу за маршрутом м. Котка м. Київ: адреса завантаження Фінляндія м. Котка, вантажовідправник Net Logistic JVM OY, адреса розвантаження Україна м. Київ, вантажоотримувач ТОВ «ОСОБА_6 ОСОБА_7А.». Перевезення вантажу було доручено ОСОБА_4 (а.с 18).

Як встановлено судом автомобілем позивача за період з 26.09.2013 року по 01.10.2013 року було здійснено перевезення вантажу в міжнародному сполученні.

При розвантажені вантажу в м. Києві було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 139720,44 гривень.

З приводу завданих збитків ТОВ «АВІ Логістик» звернулось з позовом до ПП «Шибумі».

В процесі розгляду справи між сторонами укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.06.2015 року. За умовами вказаної угоди ПП «Шибумі» відшкодувало ТОВ «АВІ Логістик» 56700 гривень завданих збитків. На даний час позивач просить стягнути вказані кошти з працівника, що призвів до їх виникнення ОСОБА_4, з яким укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Підстави, умови, порядок, межі і розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі, організації встановлені Главою ІХ КЗпП України.

Відповідно до п.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Перелік таких посад і робіт затверджено постановою Державного комітету ОСОБА_8 Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної ОСОБА_8 Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 477/24.

Пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14 скеровує суди на те, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст.134 КЗпП України), суд зобовязаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

Оскільки робота експедитора по перевезенню вантажів, яку згідно наказу від 15.04.2010 року виконував ОСОБА_4, внесена до зазначеного вище Переліку, то укладений між позивачем та відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність має юридичну силу та є підставою для повної матеріальної відповідальності працівника перед роботодавцем за завдані збитки відповідно до ст. 134 КЗпП України.

З огляду на викладене позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1218 гривень.

Керуючись ст. ст. 134, 135-1 КЗпП України, 213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного підприємства «Шибумі» 56700 (пятдесят шість тисяч сімсот) гривень, а також 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень судового збору.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1