Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати незаконними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо виготовлення і посвідчення ним довіреності від його (позивача) імені на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 06 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено довіреність і зареєстровано в реєстрі за № 2823, згідно якої він уповноважує ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен з яких має право діяти окремо і незалежно один від одного, бути його представниками в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності при вирішенні питань з розглядом їх у суді, що його стосуватимуться, та приймати від його імені будь-які рішення на свій розсуд.

Зазначав, що вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом без його згоди та участі, а підпис у довіреності від його імені був виконаний не ним. Він не міг перебувати в приміщенні нотаріальної контори 06 грудня 2006 року, коли була виготовлена і посвідчена довіреність від його імені, оскільки був затриманий та перебував у приміщенні УБОЗУ по просп. ім. Газети «Правда», 40 у м. Дніпропетровську.

Посилаючись на те, що відповідач своїми діями, зокрема тим, що посвідчив довіреність від його імені без його згоди і участі, вільного волевиявлення на вчинення цієї нотаріальної дії, порушив його особисті немайнові права, закріплені ст. 59 Конституції України, вимоги ст. 44 Закону України «Про нотаріат», просив позов задовольнити.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом установлено, що 06 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_3, відповідно до якої останній уповноважив ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен з яких має право діяти окремо та незалежно один від одного, подавати до суду позовні заяви, бути представниками в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності при вирішенні питань з розглядом їх у суді.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із безпідставності вимог останнього.

Апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін та зазначив, що суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позову саме з підстав пропуску строку позовної давності.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України визначені повноваження апеляційного суду.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції відмовив ОСОБА_3 у задоволенні позову по суті заявлених позовних вимог. Зокрема, суд дійшов висновку про те, що відповідачем при вчиненні нотаріальних дій були дотримані вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та положення ст. 44 Закону України «Про нотаріат», а тому вимоги позивача є безпідставними.

Апеляційний суд, перевіряючи правильність і законність рішення суду першої інстанції, виходив з того, що суд відмовив ОСОБА_3 у задоволенні позову через пропуск останнім строку позовної давності. При цьому, доводи апеляційної скарги суд взагалі не перевіряв.

Тобто висновки апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у суді першої інстанції.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С. Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик