Справа №557/696/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Буркальцю В.Ю.

за участю

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ВАТ НАСК «Оранта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позивач посилається на те, що між ВАТ HACK «Оранта» та ОСОБА_1 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВЕ/1569885, предметом якого було страхування транспортного засобу ГАЗ 5201, д.р.н. 06474 РВ. 06.12.2010 року близько 11 години 00 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 340 км + 900 м відповідач, керуючи автомобілем ГАЗ 5201, д.р.н. 06474 РВ, і виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав переваги у русі автомобілю ЗАЗ, д.р.н. АР 9547 ВВ, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Вину відповідача у вчиненому ним правопорушенні встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 23.04.2012 року у справі № 5011-22/2026-2012 на підставі матеріалів про порушення кримінальної справи. А згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, що звільняє позивача від додаткового доказування даної обставини.

Згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2012 року від 23.04.2012 року у справі № 5011-22/2026-2012 з позивача було стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування відшкодування шкоди в порядку регресу 11602 грн. 04 коп.

Позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 1188, 1191 ЦК України, Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказує на те, що водій, причетний до настання ДТП, яка може стати підставою для здійснення страхового відшкодування, має обовязок вчинити певні дії. Відповідно до п. 33.1.2. вказаного Закону (в редакції станом на 06.12.2010 року) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Не зважаючи на це, відповідач не звернувся до позивача після того, як сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого права позивача були порушені.

Після виплати страхового відшкодування за договором № ВЕ/1569885, позивач отримав законне право на регресний позов до відповідача у звязку з тим, що останній не виконав свого обовязку і не повідомив позивача про настання ДТП. Саме з моменту виконання позивачем свого зобовязання за договором добровільного страхування у нього виникло право подати регресний позов до суду. Факти, на які посилається позивач у своїх доводах, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 23.04.2012 року у справі № 5011-22/2026-2012, постановою Гощанського районного суду Рівненської області у справі № 3-202/11 від 22.03.2011.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11602 грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що про дорожньо-транспортну пригоду повідомив страхову компанію в той же день по телефону, в той же день у приміщенні філії ВАТ НАСК «Оранта» в смт. Гоща написав заяву-повідомлення про страховий випадок на бланку позивача, яку в нього прийняв працівник компанії. В задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 пояснив, що відповідачем повністю виконано зобовязання по договору страхування, а тому відсутні підстави для регресних вимог. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_4 показав, що працює начальником Гощанської філії ВАТ НАСК «Оранта». В грудні 2010 року по телефону ОСОБА_1 особисто його повідомив про страховий випадок, про що він по телефону повідомив сервісну службу страховика. В той же день після обіду ОСОБА_1 подав письмову заяву про страховий випадок, яка була зареєстрована. Підтвердив, що реєстрація такої інформації дійсно відбулася, В журналі обліку вхідної документації заява зареєстрована та в матеріалах страхової справи є письмова заява-повідомлення відповідача, яку він подав протягом трьох днів з моменту ДТП. Бланк, на якому написана заява відповідача, дійсно такий, який використовується в їх компанії.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Київ від 23.04.2012 у справі за № 5011-22/2026-2012 стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ПАТ СК «АХА страхування» 11 601,04 грн. страхової виплати в порядку регресу.

06.12.2010 близько 11 години 00 хвилини на автодорозі Київ-Чоп 340 км + 900 м відповідач, керуючи автомобілем ГАЗ 5201, д.р.н. 06474 РВ, і виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав переваги у русі автомобілю ЗАЗ, д.р.н. АР 9547 ВВ, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі.

Транспортний засіб «ЗАЗ 110557» був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № 6592-а/07зп від 28.12.2007 в ПАТ «СК «АХА страхування».

Після виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «АХА страхування» звернулось із регресною вимогою до ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, водія автомобіля «ГАЗ», застрахована відповідно до поліса ВЕ/1569885 в ВАТ НАСК «Оранта».

З позивача на користь ПАТ «СК АХА страхування» стягнуто в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 11601,04 грн., що підтверджується рішенням Господарського суду м. Київ від 23.04.2012.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування звернувся до відповідача із регресною вимогою, оскільки ним не було повідомлено страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 Закону.

З розяснень, викладених у п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Свідок ОСОБА_4 в якості доказу надав для огляду оригінал журналу реєстрації заяв страхувальників про настання страхових подій Гощанського відділення НАСК «Оранта», де за № 90/44 від 06.12.2010 зареєстровано повідомлення ОСОБА_1 про страховий випадок.

В оригіналі страхової справи за страховим випадком, що стався 06.12.2010, наявна заява ОСОБА_1 про страхове відшкодування, подана в Гощанське відділення страховика 06.12.2010, з відміткою, що про настання ДТП повідомлено сервісну службу страховика 06.12.2010 об 11.00 год.

Таким чином, суд вважає, що на виконання вимог ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховику ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було повідомлено страхувальником ОСОБА_1 про страховий випадок з місця ДТП, так і шляхом подання письмової заяви про подію того ж дня після ДТП співробітникам Гощанської філії ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами та показаннями свідка.

Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не скористався своїм правом бути присутнім в судовому засіданні через свого представника і навести доводи на спростування заперечень відповідача та поданих останнім доказів.

Оскільки відповідачем виконано обовязки по страховому полісу та надано письмове повідомлення про ДТП, суд вважає, що у позивача відсутні підстави для регресних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, які підтверджені квитанцією адвоката ОСОБА_2 від 20.10.2015 року, та не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213 ЦПК України, в силу ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, - відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», код за , на користь ОСОБА_1 800 (вісімсот) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення суду виготовлено 23.10.2015 року.