Справа № 465/723/15 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/5281/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Франківської районної адміністрації - Качабульського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну умов договору найму житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року позов задоволено.

Змінено договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 визнавши ОСОБА_2 наймачем вказаної квартири.

Рішення суду оскаржила Франківська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі посилається на те, що основним квартиронаймачем даної квартири була ОСОБА_5, яка померла та виписана ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Комісією ЛКП було встановлено факт, що спірну квартиру без законних підстав займає ОСОБА_2 та жодних документів на проживання у неї не виявлено. Тому відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України особи, які самоправно зайняли приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Франківської районної адміністрації - Качабульського І.В. на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням №788 виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих м. Львова (а.с.14) квартиру АДРЕСА_1 надано ОСОБА_5, і на підставі цього рішення їй 13 травня 1964 року був виданий відповідний ордер №19307 (а.с.8).

Основний квартиронаймач ОСОБА_5 була одружена із ОСОБА_7, який як член сім'ї квартиронаймача відповідно до ст.106 ЖК України являвся наймачем даного житлового приміщення та був зареєстрований (прописаний) у спірній квартирі.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 6).

29 червня 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.5).

Довідкою ЛКП "Львівський ліхтар" від 28 серпня 2014 року стверджується, що ОСОБА_2 у спірній квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована з 03 квітня 1992 року як дружина ОСОБА_7 та член його сім'ї (а.с.7)

Після смерті ОСОБА_7, з 1993 року по даний час ОСОБА_2 продовжує проживати у квартирі, сплачує комунальні послуги, однак договір найму житлового приміщення не укладено.

ОСОБА_2 звернулася із відповідною заявою до Франківської районної адміністрації (а.с. 9), однак їй було відмовлено у зв'язку з неподанням документів, які б підтверджували родинні відносини з основним квартиронаймачем - померлою ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином на ім'я якого видано ордер.

Тобто, право вимоги зміни умов договору найму жилого приміщення виникає у наймача та членів його сім'ї в разі, якщо жиле приміщення знаходиться у будинку державного і громадського житлового фонду.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше встановленого для надання одній особі (частині перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивач з 1992 року правомірно вселилася в спірну квартиру як член сім'ї квартиронаймача ОСОБА_7, який помер в 1993 році, з цього часу проживає та утримує таку в належному санітарному стані, здійснює поточні ремонти, сплачує квартплату та комунальні послуги, тобто користується правами та виконує обов'язки, які передбачені договором найму жилого приміщення, а тому має право вимагати визнання її наймачем квартири замість переднього наймача.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.