АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7515/15
Справа №642/5326/15ц Головуючий 1 інст. - Пашнєв В.Г.
Категорія :про захист прав споживачів Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Пономаренко Ю.А.,

Кокоші В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення на підставах Закону України «Про захист прав споживачів» 64553,87 грн., що перебувають на її віртуальної картки відповідача, рахунок по якої банком було безпідставно заблоковано 2 квітня 2015 року, а також про стягнення 10657,38 грн.. інфляційних втрат за період з 2 квітня по 31 травня 2015 року, 435,11 грн. відсотків за користування коштами з 25 квітня 2015 року, 8702,18 грн. пені за період з 2 квітня 2015 року та на відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечував проти позову з посиланням на його безпідставність.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Визнано неправомірним одностороннє блокування банківських коштів ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» 64558,87 грн. коштів, що їй належать, 10657,38 грн. інфляційних втрат з 2 квітня по 31 травня 2015 року, 435,11 грн. відсотків за користування її коштами з 25 квітня по 2 червня 2015 року та 8702,18 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з 2 квітня по 22 червня 2015 року.

В іншій частині у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на правомірне блокування рахунку позивача відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, безпідставність позову та задоволення частини вимог ОСОБА_3 без дотримання норм матеріального права й порушення судом вимог процесуального права при вирішенні справи, рішення суду просить змінити, в частині задоволених вимог новим рішенням відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія вирішила апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду змінити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦП України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 цього Кодекс , які не підлягають доказуванню.

Суд за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено та не оспорюється те, що ОСОБА_3 є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», має банківський рахунок у розмірі 64558,87 грн. залишку та для платежів у мережі Інтернет користується віртуальною банківською карткою, але позбавлена можливості здійснити операції з належними їй коштами через блокування банком платежів, що підтверджується фотокопіями (скріншотами) спілкування з відповідними службами ПАТ КБ «ПриватБанк» та звернення із службою запискою їх представника до служби безпеки банку.

Відповідно до п.п.1.3.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» банк має право відмовитись від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення вмотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій, або за п.п.1.1.3.2.14 зупинити проведення фінансових операцій чи призупинити видаткових операції за рахунком на термін , встановлений законодавством у разі, якщо така операція (операції) містять ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів, одержаних злочином шляхом, або фінансування тероризму.

Зупинення фінансових операцій на вищезазначених підставах відповідно законодавства не є підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності банку та його посадових осіб за порушення умов відповідних правочинів за п.1.1.3.2.14.1 Умов та Правил з якими погодилась позивач при укладанні договору банківського рахунку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 за таких обставин суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з безпідставним обмеженням понад два місяці права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами окрім суми, що знаходяться на рахунку, підлягає стягненню також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України суми 3% річних і інфляційних втрат та пеня за весь період прострочення зобов'язання із подвійної облікової ставки НБУ.

З таким висновком погодитись у повному обсязі не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 при зверненні до суду із позовною заявою, 22 червня 2015 року одночасно подала заяву вимогу в порядку ст..530 ЦК України про повернення її коштів з банківського рахунку. Будь-яких доказів про блокування її рахунку 2 квітня 2015 року та звернення з такою самою вимогою до банку 21 травня 2015 року, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_3 та рішення суду про стягнення з банку на її користь за період з 2 квітня по 31 травня 2015 року 10657,38 грн. інфляційних втрат; 435,11 грн. із розрахунку 3% річних за період з 2 квітня по 22 червня 2015 року та 8702,18 грн. пені за цей період, як недоведені задоволенню не підлягають, а рішення суду в цей частині підлягає скасуванню як таке,що ухвалене на недоведених обставинах, що мають значення для справи,які суд помилково вважав встановленими.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність стягнення з банку 64558,87 грн. на користь ОСОБА_3 залишку її коштів на картковому рахунку, колегія їх відхиляє як такі, що не спростовують правильності рішення суду.

За правилами ст..1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом.

На спростування позовних вимог ОСОБА_3 та на підтвердження правомірного блокування її фінансово-платіжних операцій з коштами, що перебувають на рахунку. банком не було надано достовірних та належних доказів про будь-які вмотивовані підозри щодо використання нею банку для проведення незаконних фінансових операцій, в тому числі фінансування тероризму в ході розгляду судом справи протягом липня-жовтня 2015 року.

Виходячи з наведеного та керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2015 року змінити.

Це рішення про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 інфляційних витрат 10657,88 грн., 435,11 грн. у розрахунку 3% річних за користування грошима та 8702,18 грн. пені скасувати. У позові ОСОБА_3 в цій частині вимог - відмовити.

В решті це рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді