АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2580/15 Справа № 189/1519/14 Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О.С. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

06 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітню дитину та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що на виконанні у відділі ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-592, виданого 27 вересня 2012 року на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року, відповідно до якого на її користь підлягають стягненню щомісячно з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок небажання та ухилення відповідача від сплати аліментів, виникла заборгованість, яка станом на 26 серпня 2014 року складає 22 260,77 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами та неустойку (пеню) за період прострочення сплати аліментів в сумі 229 210 грн. за період з 18 лютого 2009 року по 10 вересня 2014 року

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково (а.с.61-65).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 18 лютого 2009 року по 26 серпня 2014 рік в сумі 22 260, 77 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6 083 грн. 44 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати рішення суду в частині стягнення неустойки (пені) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) в розмірі 229 210,51 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, відтак не переглядається в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і об ґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення не відповідає.

Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

В п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

В правовій позиції Верховного Суду України, що висловлена в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, яка згідно положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом установлено, що на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду, 27 вересня 2012 року видано виконавчий лист, який починаючи з 28 вересня 2012 року перебуває на виконанні у відділі ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області.

Обов'язки, відповідно до рішення суду відповідач належним чином не виконував.

Згідно довідок-розрахунків, виданих державним виконавцем відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області, ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті вказаних аліментів станом на 26 серпня 2014 року у сумі 22 260,77 грн.

Право на стягнення неустойки (пені) виникає в особи у зв'язку із юридичним фактом порушення особою обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів.

Отже, наведені обставини та докази в їх підтвердження свідчать, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у платника аліментів з часу пред'явлення виконавчого документу саме з його вини.

Доказів про наявність причин, в силу яких виникла заборгованість, як таких що є незалежними від платника аліментів, та таких, що наведені в зазначеній Постанові Пленуму Верховного Суду України, та доказів про відсутність вини у виникненні заборгованості, відповідач не надав, таких доказів матеріали справи не містять.

Як видно із справи, в обгрунтування розміру неустойки у позовній заяві приведений розрахунок, за яким неустойка визначена у розмірі - 229 210, 51 грн. за період з 18 лютого 2009 року по 10 вересня 2014 року.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги частково та визначаючи неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 6 083,44 грн., суд, як видно із наведеного у судовому рішенні розрахунку, обмежився лише місяцем, коли боржник повинен був сплатити чергову суму, не врахував при цьому період заборгованості по сплаті аліментів з часу відкриття виконавчого провадження по 10 вересня 2014 року, що на думку колегії суддів, є помилковим висновком, оскільки не відповідає вимогам ст.196 СК України.

Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з часу невиконання рішення суду, а саме з часу відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення суду.

Згідно до довідок - розрахунків, виданих державним виконавцем відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області, в період з жовтня 2012 року по жовтень 2013 року нарахування аліментів не проводилися, у зв'язку із отриманням державної допомоги.

Отже, враховуючи дані щодо нарахованих сум аліментів до сплати та сплачені відповідачем суми, що наведені у розрахунках відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області, колегія суддів вважає необхідним провести наступний розрахунок неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01жовтня 2013 року по 10 вересня 2014 року.

01.11.13-10.09.2014573,3,62:100x3131480.49
01.12.13-10.09.2014573,3,62:100x2831338.59
01.01.14-10.09.2014573,3,62:100x2521191.96
01.02.14-10.09.2014573,62__221573,62:100x2211268.54
01.03.14-10.09.2014573,3,62:100x193912.89
01.04.14-10.09.2014286,81__162286,81:100x162463.32
01.05.14-10.09.2014152,65__132152,65:100x132200.64
01.06.14-10.09.2014545,5,19:100x101348,45
01.07.14-10.09.2014545,,19:100x71315.95
01.08.14-10.09.2014457,26 __40457,26:100x40 182.80
Всього 7 701,42

Таким чином розмір неустойки(пені) за період з 01жовтня 2013 року по 10 вересня 2014 року становить 7 701,42 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід в оскаржуваній частині щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі 7 701 (сім тисяч сімсот одну) 42 грн. за період прострочення сплати аліментів з 01 жовтня 2013 року по 10 вересня 2014 року.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року в оскаржуваній частині щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі 7 701 (сім тисяч сімсот одну) 42 грн. за період прострочення сплати аліментів з 01 жовтня 2013 року по 10 вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

Н.Г. Глущенко