Провадження №: 2/752/5109/15
19 жовтня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач вказує що з 2006 по 2012 рік вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала разом з відповідачем.
Від цих відносин мають спільного доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження: серія НОМЕР_1, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, 04.07.2007 року).
На даний час дитина проживає з нею. Відповідач, протягом 2012-2015 року періодично, раз в два-три місяці, надавав та надає певну грошову допомогу на дитину, проте дана допомога не була постійною та не була достатньою для утримання дитини такого віку. Також відповідач ніяким чином не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не має на утриманні інших дітей, а також не має на утриманні непрацездатних батьків.
Таким чином, її право звернутися до суду з даним позовом обумовлено відсутністю домовленостей між батьками щодо участі другого з подружжя в утриманні спільної дитини. Саме тому, вона вирішила звернутися до суду з даним позовом, аби захистити свої права та права дитини. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, а її матеріальний стан не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток дитини та усі її необхідні потреби, що безумовно є підставою для стягнення аліментів в примусовому порядку. Спільна з відповідачем дитина навчається в школі, а отже виникає необхідність в грошових коштах на придбання усіх необхідних продуктів, речей та одягу, шкільного знаряддя.
У зв'язку з ситуацією, що склалася, у неї виникла необхідність звернутися до суду з проханням стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір вимог є найбільш прийнятним для утримання дитини у такому віці, і тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з огляду на те, що відповідач має постійний заробіток.
Таким чином, позивач вважає що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно.
Позивач вважає, що крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 СК України відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язана брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Посилаючись на цю норму закону позивач ОСОБА_1 вказує, що спільна неповнолітня дитина її та відповідача, окрім того, що навчається у школі, яка, в свою чергу, потребує постійних додаткових витрат, пов'язаних з придбанням шкільного знаряддя, підручників, зошитів та іншого, додатково відвідує танці та плавання, що також потребує додаткових витрат. Окрім того, дитина досить хвороблива, що потребує постійних витрат на ліки.
Отже, позивач вказує, що вона займається розвитком фізичних здібностей своєї дитини та несе витрати пов'язані з постійним хворобливим станом доньки, а тому вважає, що окрім неї участь у додаткових витратах повинен приймати і відповідач, оскільки зазначені додаткові витрати викликані особливими обставинами.
Позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 800 грн. щомісячно. Зазначені додаткові витрати будуть спрямовані на розвиток здібностей дитини та створення нормальних життєвих умов для здорового існування дитини.
Позивач вважає що вона повній мірі обґрунтував зазначену суму документально, а тому вважає за необхідне фінансування відповідачем додаткових витрат на дитину щомісячно в розмірі 800 (вісімсот) грн., з метою розвитку фізичних здібностей дитини, а також піклування про її здоров'я.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник за угодою про надання адвокатської допомоги ОСОБА_5 позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Надали суду у судовому засіданні документальне обґрунтування додаткових витрат на дитину які несе позивачка.
Відповідач в установленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою проживання відповідача, однак повідомлення повернулося у зв'язку із закінченням терміну його зберігання.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд вважає за необхідне вирішити справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
За приписом ч. 2 ст. 182 СК України, зазначено наступне: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та всі обставини що мають істотне значення.
Істотних обставин, які б могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд не вбачає оскільки відповідач ОСОБА_2 є працездатним та таким, у якого немає інших осіб, які б перебували на його утриманні. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, до досягнення нею повноліття.
Враховуючи всі ці обставини, а також те. що до відповідача ставляться вимоги і щодо додаткових витрат по утриманню дитини, суд вважає що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти позивачу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року(дня подачі позову) та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
В судовому засіданні знайшли підтвердження вказані позивачем обставини несення нею додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами а саме розвитком здібностей дитини, та її хворобою.
Спільна неповнолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку у ЛОР лікаря в Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 1 як часто хворіюча, що підтверджується відповідною довідкою.
Дитина сторін по справі, окрім того, що навчається у школі, яка, в свою чергу, потребує постійних додаткових витрат, пов'язаних з придбанням шкільного знаряддя, підручників, зошитів, ще займається розвитком здібностей та на оплатних засадах відвідує танці та плавання, що також потребує додаткових матеріальних витрат.
Вивчивши всі надані позивачем докази несення нею додаткових витрат визваних хворобою дитини та розвитком здібностей дитини, які значно перевищують грошову суму яку позивач просить стягнути з відповідача, суд погоджується встановити розмір додаткових витрат які підлягають стягненню з батька дитини, на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно починаючи з 28.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-226, 228, 367 ЦПК України, ст.ст. 141,180-183,185 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2, аліменти, на утримання дитини дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2, додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно починаючи з 28.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України у частині сплати аліментів допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн 20 коп.(чртиреста вісімдесят сім гривень 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко.