АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/2246/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 428/6221/14-ц Кордюкова Ж.І.
Категорія: сімейні Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Швецової Л.А., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення нею позову і до закінчення донькою навчання.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_4 аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 10.11.2014 року і до закінчення навчання ОСОБА_5, але не більш як до досягнення нею 23 років.

У задоволенні решти заявлених позивачкою ОСОБА_4 вимог судом першої інстанції відмовлено.

При цьому судом першої інстанції вирішено й питання судових витрат по справі, стягнуто з відповідача ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

14 січня 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд ухваленого по справі заочного рішення з посиланням на те, що участі у розгляді справи міським судом він не брав, оскільки про час та місце її розгляду належним чином не повідомлявся, в зв'язку з чим був позбавлений можливості надати свої доводи та заперечення проти заявленого позову. Крім того, відповідач вказував і на те, що на теперішній час у нього вже є інша сім'я та двоє малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, а також непрацездатні батьки, що потребують відповідної підтримки, а тому, виходячи з розміру отримуваних ним доходів, він не має можливості надавати матеріальну допомогу ще й на утримання повнолітньої доньки від першого шлюбу ОСОБА_5

Ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 січня 2015 року вищезазначену заяву відповідача ОСОБА_2 було залишено без руху в зв'язку з несплатою ним судового збору за подання цієї заяви, не поданням доказів на обґрунтування обставин, що свідчать про поважність причин його неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також не наданням відповідної кількості копій заяви для осіб, що беруть участь у справі, з наданням відповідачу п'ятиденного строку для оплати судового збору та усунення інших недоліків заяви з моменту отримання ним копії ухвали.

Ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року визнано неподаною й такою, що підлягає поверненню відповідачу в зв'язку з не усуненням останнім її недоліків, окрім сплати судового збору, в установлений суддею строк.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області повернути відповідачу ОСОБА_2 сплачений ним за подачу заяви судовий збір у розмірі 121,80 грн. відповідно до квитанції № 471 від 26.01.2015 року.

09 лютого 2015 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року, в якій просив скасувати це судове рішення та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку в суді першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 поставив питання про скасування й ухвали судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року про визнання заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року неподаною та повернення її відповідачу, як необґрунтованої, постановленої з порушенням норм цивільного процесуального права.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині, що стосується оскарження заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року повернуто апелянтові, як передчасно подану, а в частині оскарження ухвали судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року прийнято до розгляду апеляційним судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали судді міського суду відповідно до ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Умови та порядок заочного розгляду справи судом першої інстанції, а також особливий порядок перегляду та оскарження ухваленого судом заочного рішення, визначені законодавцем у Главі 8 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення викладені в ст. 229 ЦПК України.

Відповідно до частини сьомої вказаної правової норми до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Тобто, якщо при прийнятті заяви відповідача про перегляд заочного рішення суд виявить факти невідповідності її змісту і форми вимогам процесуального закону, а також у разі несплати судового збору, така заява залишається без руху, про що суд постановляє відповідну ухвалу, зазначивши підстави залишення заяви без руху, повідомляє про це відповідача та надає йому строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання відповідачем ухвали.

Якщо відповідач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 229 ЦПК України, та сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважається неподаною і повертається відповідачеві.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми цивільного процесуального законодавства, слід визнати, що для прийняття суддею рішення про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її відповідачеві, необхідна сукупність наступних обов'язкових умов, а саме: наявність суттєвих недоліків заяви, несплата відповідачем судового збору, процесуальне рішення судді про залишення такої заяви без руху із зазначенням відповідних підстав, поінформованість відповідача про виявлені недоліки його заяви та надання йому реального строку для їх виправлення, а також факт не усунення останнім цих недоліків у встановлений йому строк.

Приймаючи оскаржуване процесуальне рішення про визнання заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд ухваленого по справі заочного рішення неподаною та повернення її відповідачеві, суддя міського суду виходила із того, що останній не виконав вимоги, викладені в ухвалі від 15 січня 2015 року, а саме: в установлений суддею строк не надав доказів на обґрунтування обставин, що свідчать про поважність причин його неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також не надав копії заяви за кількістю осіб, які беруть участь у справі, та копій усіх доданих до неї матеріалів.

Однак, із таким висновком судді міського суду судова колегія погодитися не може, оскільки цей висновок є передчасним і таким, що суперечить матеріалам цивільної справи.

Однією із суттєвих гарантій реалізації учасниками цивільних процесуальних правовідносин права на особисту участь у процесі є їх поінформованість про час та місце судового розгляду.

Доведення цієї інформації, зокрема до осіб, які беруть участь у справі, є необхідною умовою проведення судового розгляду і тому становить обов'язок суду.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання (ч. 4 ст. ст. 74 ЦПК України).

За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час та місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів цивільної справи, судова повістка про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 08 год. 15 хв. 11 грудня 2014 року, була повернута поштовим відділенням до суду не врученою, в зв'язку з тимчасовою відсутністю останнього за місцем свого проживання (а.с. 49, 50)., а відтак вимоги судді міського суду щодо надання відповідачем доказів на обґрунтування обставин, що свідчать про поважність причин його неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, в даному випадку взагалі є недоречними та безпідставними.

Крім того, як свідчать матеріали цивільної справи, копія ухвали судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 січня 2015 року про залишення заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд ухваленого міським судом по справі заочного рішення була отримана останнім 26 січня 2015 року (а.с. 70), а тому останнім днем встановленого суддею п'ятиденного строку для усунення відповідачем недоліків його заяви було 05 лютого 2015 року.

Однак, ухвала про визнання заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд ухваленого судом по справі заочного рішення неподаною та повернення її останньому постановлена суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області 27 січня 2015 року, тобто задовго до спливу наданого відповідачу строку для усунення недоліків його заяви, що є неприпустимим, позаяк фактично унеможливлює реалізацію ним свого конституційного права на судовий захист.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, оскаржувана ухвала судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з додержанням вимог процесуального закону, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати це процесуальне судове рішення, а матеріали справи направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд ухваленого по справі заочного рішення.

Таким чином, з огляду на викладене, та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2015 року - скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд ухваленого по справі заочного рішення відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України 60 (шістдесят) грн. 80 коп. судового збору, недоплачених при подачі апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: