Дата документу 03.04.2015
ЄУ № 420/605/15-ц
Провадження №2/420/629/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

при секретарі Войтенко О.А.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 02.09.2006 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 781. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стало те, що позивач з відповідачем в психологічному стані не сумісні, на цієї підставі у них виникли сварки, які призвели до того, що сторони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало не можливим, в звязку з чим подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про майно немає. Син після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. У заяві зазначила про те, що після розірвання шлюбу малолітній син ОСОБА_3 буде проживати з нею.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Судом встановлено, що сторони з 02.09.2006 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 030732, виданим 02.09.2006 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 781.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно позовної заяви, син після розірвання шлюбу буде проживати з матірю ОСОБА_2 про що також вказано у заяві відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу Щербак) ОСОБА_4 після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «Хижняк».

Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України.

У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, зважаючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (до шлюбу Щербак) ОСОБА_4, зареєстрований 02.09.2006 року Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 781.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 прізвище отримане після реєстрації шлюбу «Хижняк».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: