Справа № 683/329/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.,

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

в с т а н о в и в:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і просить стягнути з кожної із них по 4284 грн. 70 коп. витрат, понесених нею на лікування та поховання ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 18 грудня 2012 року помер її рідний брат ОСОБА_4, який за декілька днів до смерті перебував на лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ. Під час хвороби вона здійснювала його догляд та надавала необхідну допомогу, купувала ліки, на що витралила 572 грн. 81 коп. Після смерті за власні кошти провела поховання брата й витратила 2200 грн. на ритуальні послуги, 1810 грн. на поминальний обід, а також 3986 грн. 60 коп. на встановлення пам»ятника. Загальна вартість усіх понесених нею витрат на лікування та поховання брата склала 8569 грн. 41 коп.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Відповідачки, які є рідними доньками ОСОБА_4 подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Однак, претендуючи на спадкове майно ОСОБА_4, вони не приймали ніякої участі у його лікуванні, догляді та похованні. Тому, на підставі ч.1 ст.1232 ЦК України просить стягнути з них в рівних частках усі понесені нею витрати на лікування та поховання ОСОБА_4

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву, де підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у встановленому законом порядку повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, причини неявки суду не повідомили. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року помер ОСОБА_4. Позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого, а відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його доньками. У встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є спадкоємицями першої черги по закону.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами спадкової справи №9/2013, заведеної 11 лютого 2013 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Судом встановлено, що безпосередньо перед смертю ОСОБА_4 з 16 грудня 2012 року по 18 грудня 2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ й за цей період йому було призначено цілий ряд лікарських засобів, які придбавались за рахунок хворого або його родичів, що підтверджується довідкою цієї лікувальної установи №656 від 15 квітня 2015 року.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала, що на лікування ОСОБА_4 в період з 16 по 18 грудня 2012 року вона витратила 572 грн. 81 коп. На підтвердження цих обставин надала два чеки (а.с.3-4) та інформацію про вартість ліків.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що саме вона оплатила вартість ліків, які були призначені ОСОБА_4 в період з 16 по 18 грудня 2012 року.

Суд не приймає до уваги надані позивачкою чеки (а.с.3-4), оскільки вони поганої якості та нечитабельні, по них неможливо визначити коли саме, ким та які медичні препарати були придбані.

Суд також відхиляє надану позивачкою інформацію про вартість призначених ОСОБА_4 ліків (а.с.41), оскільки ця інформація належним чином не підтверджена, тобто не можливо визначити якою саме медичною установою чи посадовою особою визначена вартість ліків та на яку саме дату.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не надала суду належних доказів, які б беззаперечно свідчили, що саме вона понесла витрати на лікування брата та про розмір цих витрат.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 проводила поховання свого брата ОСОБА_4, який помер 18 грудня 2012 року, що підтверджується довідкою виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №83 від 21 січня 2015 року.

Отже, позивачка набула права на відшкодування витрат, які були нею зроблені на поховання ОСОБА_4 й ці витрати повинні їй відшкодувати спадкоємці померлого його доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Для проведення поховання ОСОБА_4 позивачка 18 грудня 2012 року у ПП ОСОБА_7 в магазині «Ритуальні послуги» придбала товари для поховання (труну, хрест, одежу, свічки, вінки, рушники, тощо) на суму 1720 грн., що підтверджується накладною від 18 грудня 2012 року (а.с.9). Крім того, ОСОБА_1 оплатила вартість автобуса на цвинтар до с. Пашківці, за що заплатила 480 грн., що підтверджується накладною, виданою ПП ОСОБА_7 від 18 грудня 2012 року (а.с.8).

Зазначені витрати на суму 2200 грн. (1720 грн. + 480 грн.) належним чином підтверджені позивачкою, понесені нею на поховання ОСОБА_4 та є розумними, а тому ці кошти на підставі ч.1 ст.1232 ЦК України слід стягнути на її користь із відповідачів.

Виходячи із визначення поняття поховання, закладеного у ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», до витрат на поховання відносяться ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов»язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів 1810 грн., сплачених за поминальний обід, задоволенню не підлягають.

Разом з тим, поняття поховання, визначення якому дано у ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», включає в себе облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, витрати на спорудження надмогильного пам»ятника відносяться до витрат на поховання та підлягають відшкодуванню спадкоємцями померлого.

Відповідно до роз»ясень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, витрати на виготовлення пам»ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам»ятників і огорож у даній місцевості.

Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов»язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання» №45 від 03 жовтня 2008 року визначено вартість предметів ритуальних послуг що підлягають сплаті у порядку страхового відшкодування, а саме розмір витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам»ятника по Хмельницькій області становить 2500 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 встановила на могилі брата ОСОБА_4 пам»ятник вартістю 2450 грн., що підтверджується товарним чеком, виданим 11 травня 2014 року ФОП ОСОБА_8 (а.с.6). Оскільки фактична вартість пам»ятника не перевищує граничну його вартість по Хмельницькій області, тому сплачені за пам»ятник кошти у повному обсязі слід стягнути з відповідачів на користь позивачки.

Крім того, з відповідачів підлягають стягненню і витрати, які понесла позивачка на встановлення надгробного пам»ятника, а саме 1050 грн. вартість установки пам»ятника, що підтверджується товарним чеком, виданим 11 травня 2014 року ФОП ОСОБА_8 (а.с.6), а також 486 грн. 60 коп. вартість матеріалів, які були придбані та використані для встановлення пам»ятника (цемент 3 мішки по 62 грн. 50 коп. на суму 187 грн. 50 коп.; клей СМ11 1 мішок вартістю 55 грн.; плитка 2,34 кв.м по 102 грн. за кв.м вартістю 238 грн. 70 коп.; диск для плитки 1 штука вартістю 31 грн.), що підтверджується накладною, виданою магазином «Комфорт» від 22 травня 2014 року.

Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою на поховання брата ОСОБА_4 в сумі 6186 грн. 60 коп. (2200 грн. вартості ритуальних послуг + 2450 грн. вартості пам»ятника + 1050 грн. вартості установки пам»ятника + 486 грн. 60 коп. вартості матеріалів для установки пам»ятника). Ці витрати, на думку суду, є розумними, а тому підлягають відшкодуванню спадкоємцями ОСОБА_4 у повному обсязі у рівних частках, тобто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути по 3093 грн. 30 коп. (6186 грн. 60 коп. : 2) цих витрат.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 отримала допомогу на поховання ОСОБА_4 в сумі близько 2200 грн., а тому на цю суму розмір відшкодування має бути зменшено. На підтвердження цих обставин ОСОБА_9 не надала суду жодних доказів й будь-яких клопотань про витребування доказів нею не заявлялось.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України та стягує з кожного із відповідачів по 121 грн. 80 коп. (243,60 грн. : 2) понесених позивачкою витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215ЦПК України, ч.1 ст.1232 ЦК України, ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3093 грн. 30 коп. витрат понесених на поховання спадкодавця, а також 121 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3093 грн. 30 коп. витрат понесених на поховання спадкодавця, а також 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: