Справа № 745/664/15-ц
Провадження № 2/745/192/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом Саф»яник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області ОСОБА_3 про визнання права власності спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4»яник Л.Ф. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.05.2012 року померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно жилий будинок за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області. Вона має право на спадкування майна померлої за заповітом. Однак належного підтвердження того, що вказане домоволодіння дійсно належало померлій на праві приватної власності немає, тому і успадкувати даний будинок вона не має можливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_4»яник Л.Ф. та представник позивача адвокат ОСОБА_6 не зявилися, подали заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, з сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Третя особа приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2012 року померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія 1-ЕЛ № 187806 від 15.05.2012 року).

З матеріалів спадкової справи наданих приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області ОСОБА_3 видно, що після померлої 15.05.2012 року ОСОБА_5 заведена спадкова справа на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини.

З заповіту посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради 03.07.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 135 вбачається, що ОСОБА_5 все своє майно заповіла Саф»яник ОСОБА_1.

З довідки Сосницького районного КП Зодчий вбачається, що вартість житлового будинку (А-1 житловий будинок, п/г- погреб) (рік забудови 1941) за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області становить 16761 грн.

З довідок ОСОБА_2 сільської ради від 08.09.2015 року №322 та від 22.10.2015 року № 125/03-09 вбачається, що житловий будинок по вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області, згідно записів погосподарської книги, належав померлій ОСОБА_5, в якому вона проживала та була зареєстрована сама.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала,що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки,споруди регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема,такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд,державну реєстрацію права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державне реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області в звязку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що жилий будинок за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області дійсно належав померлій ОСОБА_5, а позивачка є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на жилий будинок за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області за спадкоємцем Саф»яник Л.Ф.

Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.10,11,60,174, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за Саф»яник ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок ( А-1 житловий будинок, п/г погреб) за адресою вул. Горького 7, с.Бутівка, Сосницького району, Чернігівської області .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Суддя І.А.Смаль