Провадження № 2/331/1523/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19.10.2015 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В. М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжнафтопродуктгруп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2014 р. на території АЗС № 16, яка перебуває у користуванні ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія автомобіля ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, внаслідок якої майно позивача пошкоджено. Відповідно до оцінки технічного стану обладнання та вартості відновлюваних ремонтних робіт на підставі договору №05/СТО/2010/1 на обслуговування спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів та іншого обладнання автозаправних станцій від 16.08.2010 р., вартість матеріальних збитків спричинених позивачу складає суму у розмірі 629, 50 грн. Посилаючись на ці обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заподіяні йому в результаті ДТП матеріальні збитки у розмірі 629, 50 грн.
В судове засідання представник позивача, не зявився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності та посилаючись на обставини, викладені в позові, просить позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору оренди №1-37 від 04.08.2011 р., в користуванні у ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» перебуває АЗС №16, розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грязнова, 2-б.
11.02.2014 р. на території зазначеної АЗС №16 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія автомобіля ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, внаслідок якої майно позивача пошкоджено.
Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2014 р. по справі № 331/1099/14-п, суд дійшов висновку про доведеність вчинення останнім адміністративного проступку, що має кваліфікуватися за ст.124 КУпАП, однак, судом, враховуючи особу ОСОБА_1, на підставі ст.22 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1, звільнено його від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оголошено ОСОБА_1 усне зауваження. Постанова набрала законної сили 11.03.2014 р.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Із змісту названої статті вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тобто формально зазначаються в тексті судового рішення словом "встановив" і перераховуються ті обставини, які суд бере за основу при задоволенні або відмові у задоволенні позовних вимог.
Оскільки, постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2014 р. по справі № 331/1099/14-ц набрала законної сили, суд приходить до висновку, що цією постановою встановлена вина ОСОБА_1 у спричиненні шкоди ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» в результаті ДТП.
Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.
При цьому загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний звязок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи, яка заподіяла шкоду.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до акту оцінки технічного стану обладнання та вартості відновлюваних ремонтних робіт на підставі договору №05/СТО/2010/1 на обслуговування спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів та іншого обладнання автозаправних станцій від 16.08.2010 р., вартість матеріальних збитків спричинених позивачу складає суму у розмірі 629, 50 грн.
Факт виконання та оплати ТОВ-Ф «Маркет-Сервіс» ремонтних робіт на обєкті АЗС №16 підтверджується актом надання послуг від 28.02.2014 р. № 716 та платіжними дорученнями від 26.03.2014 р. № 1773 та від 27.03.2014 р. № 1776.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлялась на адресу відповідача вимога про відшкодування шкоди від 04.02.2015 р. № 23 , про що свідчить квитанція УДППЗ «Укрпошта»9. Проте, вимога відповідачем не виконана.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
Відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача.
Таким чином, суд вважає, що оскільки ДТП сталась з вини ОСОБА_1, позовні вимоги ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 629,50 грн., яка підтверджена належними доказами, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжнафтопродуктгруп» матеріальну шкоду у розмірі 629 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжнафтопродуктгруп» суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. М. Світлицька