Справа № 301/2098/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2015 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 жовтня 2014 року помер його батько ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 176593, актовий запис № 31.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Осій, вул. Ватутіна, буд. № 36 Іршавського району Закарпатської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,07 га.

Після смерті спадкодавця з'ясувалось, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 36 по вул. Ватутіна в с. Осій Іршавського району, яке він збудував, в якому проживав і вважав своєю власністю, за ним здійснена не була. Єдиними документами, що стосується вказаного нерухомого майна є свідоцтво на забудову садиби від 1970 р., технічна документація на відвід ділянки під будівництво, технічний паспорт, виготовлений КП «Іршавське БТІ» від жовтня 2015 року.

На день смерті спадкодавця позивач проживав разом з ним в одному будинку, про що свідчить довідка Осійської сільської ради №1567 від 12.10.2015 р. та прописки в паспортах громадян України.

Спадкоємцями першої черги є син спадкодавця ОСОБА_1 та дружина покійного ОСОБА_2, яка відмовляється від своєї частки в користь позивача шляхом написання заяви-відмови.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, який помер 10 жовтня 2014 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №069909 від 16.12.1997 року.

За радянських часів прізвище батька позивача вказано на російській мові «Сидлар», що в перекладі на українську мову «Сідлар». У звязку із цим, згідно довідки Осійської сільської ради № 1568 від 12.10.2015, ОСОБА_3, який зазначений в свідоцтві про смерть серії І-ФМ №176593 від 13.10.2015 року, ОСОБА_4, який зазначений в свідоцтві про одруження серії І-АБ №101577 та вказаний батьком у свідоцтві про народження серії І-ФМ №069909 є однією і тією ж особою.

У свою чергу, в реєстраційній службі відсутні підстави для первісної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за померлим ОСОБА_3.Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, зареєстрованого на імя спадкодавця, позивач не має можливості оформити у встановленому порядку своє право власності.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, не відмовився від неї у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, але через свою необізнаність вважав достатнім те, що проживає у спадковому будинку, обробляє земельну ділянку, тому відповідно став володільцем цього майна і фактичним власником. На сьогоднішній день він не може належним чином оформити спадщину за законом, тому змушений звернутись для захисту своїх інтересів до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а подав заяву, якою позов підтримав, просить його задовольнити з мотивів, наведених у заяві, а справу розглянути в його відсутності (а.с. 25).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою не заперечила проти задоволення позову, справу просить розглянути в її відсутності (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 10 жовтня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 176593 за актовим записом № 31 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с. Осій, вул. Ватутіна, буд. № 36 Іршавського району Закарпатської області.

Згідно погосподарської книги № 8 за даним дворогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,60 га, з яких 0,07 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та 0,53 га для ведення особистого селянського господарства, що стверджується довідкою виконкому Осійської сільської ради № 1677 від 13.10.2015 року (а. с. 11).

За життя батько позивача заповіту не залишив, що стверджується довідкою Осійської сільської ради № 566 від 12.10.2015 року (а. с. 10).

Позивач фактично прийняв спадщину, не відмовився від неї у шестимісячний строк з часу відкриття, оскільки на день смерті батька разом з матірю ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований у спадковому будинку, що підтверджується довідкою Осійської сільської ради № 1599 від 15.10.2014 року та прописками в їх паспортах (а.с. 6, 7, 13).

Позивачем також прийняті обовязки спадкодавця, зокрема, він сплачує комунальні платежі, обробляє присадибні ділянки, збирає урожай, веде спадкове господарство та ін., однак через свою необізнаність він вважав цього достатнім для того, щоб бути володільцем цього майна і фактичним власником.

Таким чином, спадкоємцями першої черги є син спадкодавця ОСОБА_5 та дружина покійного ОСОБА_2, яка відмовляється від своєї частки в користь позивача шляхом написання заяви-відмови (а.с. 27).

До приватного нотаріуса позивач не звертався, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. Єдиними документами, які стосуються спадкового будинку, є свідоцтво на забудову садиби від 1970 р. (а.с. 15), технічна документація на відвід ділянки під будівництво (а.с. 14, 16, 17), технічний паспорт, виготовлений КП «Іршавське БТІ» від жовтня 2015 року. У свою чергу в реєстраційній службі відсутні підстави для первісної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_3.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, який помер 10 жовтня 2014 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №069909 від 16.12.1997 року.

За радянських часів прізвище батька позивача вказано на російській мові «Сидлар», що в перекладі на українську мову «Сідлар». У звязку із цим, згідно довідки Осійської сільської ради № 1568 від 12.10.2015, ОСОБА_3, який зазначений в свідоцтві про смерть серії І-ФМ №176593 від 13.10.2015 року, ОСОБА_4, який зазначений в свідоцтві про одруження серії І-АБ №101577 та вказаний батьком у свідоцтві про народження серії І-ФМ №069909 є однією і тією ж особою (а.с. 12).

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та необхідністю встановлення факту родинних відносин для визнання за ним права власності, позивач вимушений звернутись до суду для вирішення питання визначення належності спадкового майна та захисту своїх інтересів.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для отримання спадщини, тобто в даному випадку є спір про право, вказана вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 256, 1216, 1220, 1268 та 1270 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, є сином ОСОБА_3, який помер 10 жовтня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Осій, вул. Ватутіна, 36 Іршавського району Закарпатської області, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку (позначений в технічному паспорті літерою А загальною площею 89,2 кв. м, з яких житлова площа складає 38,5 кв. м) з належними до нього надвірними спорудами, а саме: житловий будинок (позн. літ. А), сарай (позн. літ. Б), що розташовані за адресою: с. Осій, вул. Ватутіна, буд. № 36 Іршавського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Золотар М.М.