Номер провадження 2/754/6366/15
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить визнати за відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобов'язати третю особу, зняти відповідача з реєстрації в даному жилому приміщенні.

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому в п. 2 прохальної частини позову, позовні вимоги до третьої особи пред'являються, як до відповідача і в той же час у позові не викладено обставин та не зазначено доказів того, якими конкретно неправомірними діями чи бездіяльністю саме третьої особи, порушені права, свободи і інтереси позивачки та чим конкретно це підтверджується, оскільки від правильності вирішення даного питання, залежить правильність вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення саме третьої особи до цивільно-правової відповідальності перед позивачкою.

Крім того, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів, щодо наявності взагалі правових підстав для залучення до участі у справі, в якості самостійної процесуальної особи - Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, який не є юридичною особою та не може бути самостійним учасником судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із вказаної норми права вбачається, що вимоги про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Позивачка ж, в даному випадку, звернулася до суду у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому позовні вимоги до суб'єкта владних повноважень, який не є юридичною особою і не може бути самостійним учасником судового процесу, пред'явлені в порядку саме цивільного судочинства.

Від правильності вирішення останнього питання, залежить правильність вирішення питання, щодо підвідомчості та підсудності позовних вимог, пред'явлених до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення його недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачкою даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: