Справа № 372/4550/14-ц Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 22-ц/780/4813/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання нікчемним заповіту,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до заповіту від 25 лютого 2010 року, посвідченого секретарем Старобезрадичівської сільської ради ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за №25, ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_2, з якою він проживав у цивільному шлюбі. Позивач вважала, що даний заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, оскільки підписаний не ОСОБА_4, а іншою особою, що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 грудня 2013 року. Крім того, висновком експертизи встановлено, що у заповіті рукописний запис від імені ОСОБА_4 виконано ОСОБА_2 Зважаючи на наведене, позивач просила визнати нікчемним даний заповіт.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Обґрунтувала скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Зазначає, що судом не були взяті до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо підписання заповіту саме ОСОБА_4, натомість суд прийняв покази секретаря сільської ради ОСОБА_5 про те, що заповіт був підписаний у її відсутності, відтак вона не може підтвердити, що підпис виконаний ОСОБА_4 Вказує, що висновки експертиз вважає сумнівними, неповними та такими, що не узгоджуються одна з одною та іншими доказами по справі. Крім того, зазначає, що судом не взята до уваги та обставина, що вже є рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2014 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 вересня 2014 року, яким позов ОСОБА_3 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Представник позивача подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що наданими доказами у суді першої інстанції підтверджено, що оскаржуваний заповіт підписаний не заповідачем, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання його нікчемним. Вважає оскаржуване рішення суду законним, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1234 ЦК України право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

У відповідності до положень ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права. а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовував свої висновки тим, що оскаржуваний заповіт вчинений з порушенням вимог щодо його форми, а саме підписаний не заповідачем. З наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх виваженими та обґрунтованими. Той факт, що підпис на оскаржуваному заповіті було вчинено не заповідачем, а іншою особою, було належним чином підтверджено висновком проведеної в рамках даної справи судової експертизи за №652/653/15-32 від 02.04.2015 року. При цьому колегія суддів критично відноситься до посилань апелянта на наявність суттєвих суперечностей між висновком вищезгаданої експертизи та висновком проведеної в рамках іншої цивільної справи експертизи від 30.12.2013 року. У 2013 році експерт не зміг дати відповідь на питання чи виконано підпис на спірному заповіті особисто заповідачем чи іншою особою у зв'язку з недостатністю наданих на дослідження матеріалів. В той же час, відповідно до призначеної ухвалою суду від 27.11.2014 року в рамках даної справи експертизи за результатами дослідження нових наданих йому матеріалів експерт дав чіткий та недвозначний висновок про те, що підпис від імені заповідача на спірному заповіті виконано не ОСОБА_4 Таким чином будь-яких суперечностей між зазначеними висновками колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів апеляційного суду також ставиться критично й до посилань апелянта на те, що спір між цими ж сторонами з цих же підстав вже було вирішено судом, за результатами чого в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 було відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2014 року у справі за № 372/384/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 вересня 2014 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним з тих підстав, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі та він не усвідомлював значення своїх дій. В даній справі позивач оскаржила заповіт з інших, відмінних від попередньої справи підстав. Обставини, що є підставами позову в даній справі, в рамках розгляду справи № 372/384/13-ц не досліджувалися. За таких умов порушень чинного законодавства з цього приводу колегія суддів не вбачає. Не відповідають дійсності й посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки суд у рішенні вказав, що згідно пояснень зазначених свідків вони чули від заповідача про складання заповіту на користь відповідача, однак при посвідченні спірного заповіту присутні не були та не можуть вказати, ким саме він був підписаний.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді