№ провадження 2-о/208/10/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- заявника ОСОБА_1,

- представника заявника ОСОБА_2,

- представника заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Дишлюк Наталії Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про встановлення факту, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту.

У своїй заяві заявник посилається на те, що він народився у м.Маріуполь Донецької області. З раннього дитинства він страждає на тапето-ретинальну дистрофію сітчатки обох очей, з гостротою зору правого ока 02,-0,3, лівого - 0,2 - 0,3, у зв'язку з чим спостерігався у дитячої поліклініці у м.Донецька, перебував на обліку в Московському наукового-дослідному інституті очних хвороб ім.Гельмгольца, де кожного року, до 1986 року перебував на стаціонарному лікуванні, з двох років виписані та він постійно носив окуляри до 15 років з гостротою зору на обох очах +3,5. У віці 15 років він взагалі втратив зір, тому при настанні строку служби в армії був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку. 03 липня 1995 року у зв'язку із захворюванням йому була присвоєна друга група інвалідності з дитинства. Оскільки захворювання прогресувало і стан його здоров'я погіршувався, його непокоїли постійні Головін болі, високий тиск, серцеві напади та 13 липня 2000 року Дніпропетровською офтальмологічною МСЕК йому була встановлена перша група інвалідності з 03 липня 2000 року, безстроково, причина інвалідності: з дитинства по зору. Як інвалід першої групи з дитинства він отримує соціальну допомогу по інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько ОСОБА_4, після смерті якого він звернувся до Пенсійного фонду в Заводському районі м.Дніпродзержинська із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, але було відмовлено, у зв'язку з відсутністю деяких документів.

Тому просить суд встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до вісімнадцяти років.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свою заяву та просив суд встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до вісімнадцять років.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала заяву та просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до вісімнадцять років. В судовому засіданні посилалась на обставини викладені в позові.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Дишлюк Н.В. у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, посилалась на обставини викладені в поясненнях.

В судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що заявник є його другом з дитинства з восьми років. Зазначив, що з восьми років заявник ходив в окулярах, через деякий час він зовсім перестав бачити та допомагав йому пересуватися брат заявника. Заявник говорив в той час, що зовсім нічого не бачить.

В судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що заявник є його другом з дитинства з восьми років. Зазначив, що заявник ходив в окулярах, через деякий час, з п'ятнадцяти років, він зовсім перестав бачити та допомагав йому пересуватися брат заявника. Заявник в той час зовсім нічого не бачив.

В судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що заявник є його другом з дитинства. Зазначив, що з восьми років заявник ходив в окулярах, з п'ятнадцяти років він перестав одягати окуляри, тому як вони йому не допомагали, він зовсім не бачив.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи та свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Маріупіль Донецької області, що вбачається з наданого суду паспорта.

З дитинства заявник страждає на тапето-ретинальну дистрофію сітчатки обох очей, з гостротою зору правого ока 02,-0,3, лівого - 0,2 - 0,3, у зв'язку з чим спостерігався у дитячої поліклініці у м.Донецька, перебував на обліку в Московському наукового-дослідному інституті очних хвороб ім.Гельмгольца, де кожного року, до 1986 року перебував на стаціонарному лікуванні, з двох років виписані та він постійно носив окуляри до 15 років з гостротою зору на обох очах +3,5.

Згідно листа комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР» вбачається, що на даний час зробити висновки щодо визначення хворого інвалідом до 18 років не є можливим, у зв'язку з тим, що група інвалідності при захворюванні - Пігментна дегенерація сітківки встановлюється з урахуванням полей зору.

При зверненні заявника до Московського наукового-дослідного інституту очних хвороб ім.Гельмгольца для надання медичного висновку з історії хвороби за період лікування з 02.12.1985 року по 13.12.1985 рік йому було відмовлено в цьому, але повідомлено про те, що медичні документи не збереглися, оскільки строк зберігання карток складає 5 років, історії хвороб - 25 років.

Однак, як вбачається з медичного висновку Московського наукового-дослідного інституту очних хвороб ім.Гельмгольца, заявник ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 02.12.1985 року по 13.12.1985 рік із діагнозом: тапето-ретинальна дистрофія сітчатки обох очей.

Згідно до військового квитка ОСОБА_1 вбачається, що у квітні 1988 року, тобто у віці сімнадцяти років заявник був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку по п.а ст..92 наказу МО СРСР № 260 від 09.09.1987 року, також п.»г» ст.92 наказу МО СРСР № 185 від 03.09.1973 року.

Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АБ № 056872 заявнику ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності з 03 липня 2000 року з дитинства по зору.

Відповідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні підтверджений факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до вісімнадцять років, що в судовому засіданні також підтвердили свідки, та зазначений факт вбачається з наданих суду документів, тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.209, 210, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1; заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про встановлення факту, задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до вісімнадцять років.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.