Справа № 342/230/15-ц
Провадження № 2/342/202/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Топорівської сільської ради Городенківського району про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Топорівської сільської ради Городенківського району, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивувала тим, зазначений житловий будинок та господарські будівлі і споруди належали на праві приватної власності колгоспному двору, головою якого числиться ОСОБА_3, 1928 р.н., що відображено у записах по господарських книг Топорівської сільської ради. ОСОБА_3 (бабуся по батьковій лінії) померла ІНФОРМАЦІЯ_6. При житті, 02.02.2011 року її бабуся зробила письмове розпорядження на випадок смерті щодо свого майна, яким все майно заповіла своїй онуці - ОСОБА_1, тобто позивачці. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2, ніким не скасовувався та не оскаржувався. На даний час частину спадщини (земельні паї) після смерті бабусі, ОСОБА_1 оформила. Звернувшись до приватного нотаріуса в Городенківському районі з приводу оформлення прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами в АДРЕСА_1, позивачка отримала відмову, причиною якої стала реєстрація спадкового будинковолодіння як колгоспному двору. Вищенаведене і змусило ОСОБА_1 звернутися з позовною заявою до суду.

В судове засідання сторони, їх представники - не з'явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи без неї, одночасно в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача Топорівської сільської ради подав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує у розгляді справи про визнання права власності на спадкове майно.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно довідки № 179 від 20.02.2015 р., виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району, встановлено, що житлове господарство по АДРЕСА_1 зареєстроване як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Довідкою № 274 від 13.03.2015 р., виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району стверджено, що згідно по господарської книги № 5-6 особовий рахунок НОМЕР_6 станом на 01.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 - 1928 р.н., на даний в даному житловому будинку ніхто не зареєстрований і не проживає.

Про те, що ОСОБА_3 є бабусею (по батьковій лінії) ОСОБА_1 свідчать: свідоцтво про народження батька позивачки - ОСОБА_4 серії НОМЕР_2, видане 06.04.1954 р., свідоцтво про народження позивачки серії НОМЕР_3 видане 30.06.1979 р., повторне свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 серія НОМЕР_4

Бабуся позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Топорівці, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5, видане 22.02.2011 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

За заповітом від 02.02.2011 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживала в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право своїй онуці ОСОБА_1, 1979 року народження.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом від 02.02.2011 р. є ОСОБА_1. Довідкою № 242 від 04.03.2015 р., виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району стверджено, що позивачка провела похорони своєї бабусі ОСОБА_3, яка померла 21.02.2011.

З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та довідки № 149-01-16 від 13.03.2014 року, виданих приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. слідує, що ОСОБА_1 04.08.2011 року звернулася із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 47/11 до майна померлої ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Після спливу 6-ти місячного терміну спадкоємиці було видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Що стосується житлового будинку, то встановлено, що правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 померла ОСОБА_3 не виготовила, а подані ОСОБА_1 документи не підтверджують права власності померлої на зазначений житловий будинок, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 після смерті її бабусі позивачці було відмовлено. Заяв від інших спадкоємців по даній спадковій справі не було подано.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 25.02.2015 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 36327 грн., житловий будинок збудований до 1941 р.

Позивачка фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в по АДРЕСА_1, відповідач не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392,1216, 1222,1233, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.