УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до відділу освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання видати довідку, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з виходом на пенсію позивач перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області.

Позивач працював вчителем в Пісочинській середній школі, з 30 травня по 30 серпня 1986 року його було призвано на спеціальні збори у військову частину № НОМЕР_1 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_6 звернувся із заявою до відділу освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області про отримання довідки встановленої форми щодо нарахування заробітної плати за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав відмову у зв'язку з тим, що ним не надано документів про відпрацьований час при виконанні робіт в зоні відчуження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 вересня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано неправомірними дії відділу освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області щодо відмови ОСОБА_6 у видачі довідки про заробітну плату працівників у зоні відчуження в 1986-1990 роках встановленого зразка за період з 30 травня по 30 серпня 1986 року з урахуванням вимог, передбачених на той момент законодавчими актами.

Зобов'язано відділ освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області здійснити позивачу перерахунок та видати довідку про заробітну плату працівників у зоні відчуження в 1986-1990 роках встановленого зразка за період з 30 травня по 30 серпня 1986 року в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до висновку судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 31 липня 2014 року № 6274. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 вересня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача порушене, оскільки відсутність довідки про перерахунок заробітної плати позбавляє його права на призначення та отримання відповідного підвищення пенсії.

Крім того, згідно з висновком судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 31 липня 2014 року № 6274 розмір заробітної плати позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 травня по 30 серпня 1986 року, вказаний у довідці від 05 лютого 2013 року № 01-34/496, обчислено відповідачем не у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, розмір заробітної плати за період перебування позивача на спеціальних зборах складає 2 077, 55 руб. Різниця між заробітною платою, обчисленою судовим експертом з вказаний період, та заробітною платою, вказаною у довідці закладу від 05 лютого 2013 року № 01-34/496, станом на 01 липня 2014 року складає 13 015 грн 95 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що місцевий суд не встановив факту порушення особистих прав позивача - фізичної особи, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний спосіб. Позивач не звертався з позовом про стягнення заробітної плати або з адміністративним позовом про призначення або перерахунок пенсії, а звернувся з позовом про зобов'язання видати довідку із зазначеними ним змінами на підставі висновків експертизи, проведеної під час розгляду даної справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки юридичним актом, який може бути оспорений в судовому порядку, є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Довідка є одним із видів доказів у цивільній справі, який суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, та не є актом державного чи іншого органу, який може бути оспорено окремо, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Проте з таким висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У справі встановлено, що ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, що підтверджується посвідченням, виданим Харківською обласною державною адміністрацією. Згідно з довідкою МСЕК від 05 червня 2003 року позивач є інвалідом 3-ої групи безстроково за захворюванням, пов'язаним з роботами із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни.

Із 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Указаним нормативним актом проведено перерахунок пенсії за інвалідністю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (позивач був призваний на військові збори як військовозобов'язаний) та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Позивач ОСОБА_6 звернувся до відділу освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області із заявою 29 січня 2013 року про надання довідки про його заробітну плату. Надана довідка не відповідає вимогам щодо її змісту та форми.

У липні 2013 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання довідки про доходи, однак листом від 15 травня 2013 року № 08-24/В-56 відповідач повідомив про неможливість надати довідку у зв'язку з ненаданням документів на підтвердження відпрацьованого часу при виконанні робіт в зоні відчуження (із зазначенням днів, годин виконаних робіт, фактичної тривалості робочого дня).

Разом з тим вимоги до заповнення довідок про заробітну плату встановлені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджених постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1; постановою Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища»; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»; постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 № 153/10-43; постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції»; постановою Ради Міністрів СРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції»; розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 06 січня 1988 року № 12-р; постановою НКП СРСР від 02 квітня1930 року «Про середній заробіток і оплату за неповний місяць» і Основними положеннями по обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві, затвердженими Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27 квітня 1973 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, формально посилаючись на те, що довідка є одним із видів доказів у цивільній справі, який суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, та не є актом державного чи іншого органу, який може бути оспорено окремо, хоча позивач не оспорював довідку, а просив провести перерахунок та надати нову довідку, яка відповідає вимогам закону.

Таким чином, відмовивши у задоволенні позову з формальних міркувань, апеляційний суд не перевірив наявності підстав для надання відділом освіти Харківської районної державної адміністрації Харківської області довідки щодо заробітної плати ОСОБА_6, одержаної ним за службу у зоні відчуження у 1986 році, яка відповідає вимогам щодо форми довідки, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 03 вересня 2012 року № 536, та правильність проведених розрахунків відповідно до нормативних актів, якими визначаються умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища.

Крім того, апеляційний суд не встановив, чи є законні підстави для перерахунку заробітної плати позивача, про який він порушував питання у позовній заяві, чи є можливість у відповідача, з огляду на наявні у підприємства документи, видати позивачу довідку, необхідну для перерахунку пенсії із усіма показниками, встановленими відповідними нормативними актами.

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий О.І. Євтушенко
Судді: П.О. Гвоздик І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік