Справа № 442/3422/14 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/2088/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

секретаря Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 530.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що зареєстрований 16 вересня 2007 року у відділі РАЦС м. Дрогобича, Дрогобицького МРУЮ, про що в книзі реєстрації актів шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №530.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, із оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що останнім часом у сторін були напружені стосунки, які зокрема, викликані відрядженнями відповідача ОСОБА_2 до Республіки Польща, при цьому, зазначена робота була фактично єдиним джерелом доходу сім"ї.

Він завжди намагався знайти способи для примирення в сім"ї, злагоджуючи всі незгоди.

Як на підставу для збереження сім"ї покликається на виховання спільних неповнолітніх дітей.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2014 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 30-31), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з"явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів приходить переконання, що подану апеляційну скаргу необхідно відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Статтею 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Колегія суддів приходить висновку, що оскаржуване рішення місцевого суду відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 530 (а.с. 5).

Від шлюбу у сторін є малолітні діти, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім"ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Добровільність шлюбу - це одна з його основних засад.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції, дотримуючись роз"яснень, які викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", застосовував заходи для примирення подружжя, а саме ухвалою від 18.06.2014 року надав сторонам термін для примирення 6 місяців (а.с. 17).

Однак, примирення між сторонами протягом строку, наданого судом, не відбулося, позивач надалі наполягала на розірванні шлюбу.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що на даний час у сторін склалися різні характери та погляди на життя, сім'я фактично розпалася, сімейного господарства сторони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивачки, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, примушування до такого не допускається.

Крім цього, колегіє суддів звертає увагу на те, що справа про розірвання шлюбу перебувала на розгляді у суді першої інстанції з травня 2014 року, однак станом на даний час, примирення між сторонами так і не відбулось.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевим судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин