21.10.2015 Провадження по справі № 2/380/464/15
Справа № 380/1505/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенка П.І.

при секретарі Романовській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 06.07.2004 року заборгованість в сумі 10048грн. 01коп. та судові витрати, вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов'язання за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Ф.О. не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, вказала, що зобов'язання за кредитним договором виконала повністю, строк дії кредитної картки закінчився у 2006 році, нової картки не виготовляла. Крім того, в судовому засіданні заявила клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2004 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 2500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит у відповідності до умов договору. (а.с.11).

На виконання договору Банком ОСОБА_1 15.07.2004 року видано кредитну картку, строком дії до липня місяця 2006 року. (а.с.34).

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач, передбачені договором зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 32353,65 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 6601,85грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 25751грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.04.2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 31.07.2013 року за даним кредитним договором в розмірі 22305,64грн. Рішення набрало законної сили. (а.с.13-14).

Із розрахунку заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 31.08.2015 року вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитом становить 32353,65грн.; сума за кредитом, задоволена рішенням суду - 22305,64грн., різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом - 10048,01грн. (а.с.5-9).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.9.3 Договору, строк дії договору співпадає зі строком дії картки, який вказаний на зворотній стороні картки.

В п.1.1.Договору визначено, що строк дії картки два роки.

Із копії анкети-заяви на отримання кредитної карки від 15.07.2004 року вбачається, що строк дії картки до липня місяця 2006 року. (а.с.34).

Тобто, строк дії картки, на яку відповідач отримала кредитний ліміт, та строк дії договору становили 2 роки, а саме: з 06.07.2004 року по 06.07.2006 року.

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись у вересні місяці 2013 року до суду із позовом, скористалися своїм правом щодо стягнення заборгованості з відповідача за даним договором, зокрема, рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 31.07.2013 року за кредитним договором в розмірі 22305,64грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6601,85грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15703,79грн.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за укладеним договором від 06.07.2004року задоволені.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК.

За таких обставин, оскільки, заборгованість за договором, зокрема, за тілом кредиту та відсоткам стягнуто рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.04.2014 року, а також, враховуючи, що заборгованість в розмірі 10048,01грн., яку позивач просить стягнути, як різницю, виникла після закінчення строку дії договору, який обмежений строком дії кредитної картки до липня місяця 2006 року, і позовних вимог щодо стягнення сум з підстав, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, ПАТ КБ «Приватбанк» не заявляв, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд не знаходить підстав щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором в сумі 10048,01грн., оскільки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо порушення відповідачем прав позивача, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11,15, 60,88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст.525,610,1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко