Справа № 664/3326/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі:головуючого судді Бойко В.П.,

при секретарі Сорока М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Цюрупинськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що 29.01.2012 року померла її мати ОСОБА_3, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом РАЦС Цюрупинського району 01.02.2012 року, актовий запис №45. На день смерті ОСОБА_3 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями №73 по вул.Першотравнева у м.Цюрупинськ Херсонської області. Вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але з причин відсутності правовстановлюючих документів їй було відмовлено. Через відсутність договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1955 року та акта введення в експлуатацію вона не може оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила, що

наявних документів недостатно для визнання за позивачем права власності.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав

Судом встановлено, що 29.01.2012 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом РАЦС Цюрупинського району 01.02.2012 року, актовий запис №45 та копією свідоцтва про народження позивача. На день смерті ОСОБА_3 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями №73 по вул.Першотравнева у м.Цюрупинськ Херсонської області. Вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але з причин відсутності правовстановлюючих документів їй було відмовлено. Через відсутність договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1955 року та акта введення в експлуатацію вона не може оформити спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 3 З.У. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із рішенням № 315.6 від 23.04.1955 року було надано право на здійснення права індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці площею 600 кв.м. по вул. Першотравневій № 55.

Відповідно, до Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1955 року, посвідченого 18.05.1955 року Цюрупинською державною нотаріальною конторою за реєстр. № 809, земельна ділянка була надана у встановленому порядку під забудову.

ОСОБА_3 збудувала житловий будинок та здала його в експлуатацію згідно діючого законодавства, що підтверджує штамп БТІ на Договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1955 року. Згідно запису на цьому ж Договорі нумерація житлового будинку була змінена з № 55а на № 67 і нарешті на № 73.

Реєстрація права власності підтверджується довідкою ХБТІ, виданою 12.12.2006 року та від 02.09.2015 року, згідно якої остання інвентаризація проведена 16.04.1987 року і будинок в цілому зареєстрований на ОСОБА_3

Однак через відсутність оригіналу Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1955 року та Акта введення в експлуатацію б/н, і неможливості отримати Дублікат останнього документа, позивач позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріуса.

ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - ОСОБА_4 від 26 серпня 1948 року), зокрема, визначено умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_4 від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та ОСОБА_4 від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до п.6,7 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 14 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої ОСОБА_4 акт про прийняття будинку в експлуатацію.

Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого житлового будинку цей громадянин набув статусу власника житлового будинку та згідно зі статтею 58 Цивільного кодексу Української РСР 1922 року він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 3. ст. З Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, вивчивши наявні документи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 88, 174, 208 - 209, 212 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарьскими та побутовими будівлями та спорудами у м.Цюрупинськ Херсонської області, вул.Першотравнева, 73, після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29.01.2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.П.Бойко