Справа № 465/5916/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/2890/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Богонюк М.Я., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Фортуна Банк» на заочне рішення Франківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна Банк» про повернення банківського вкладу,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Франківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна Банк» про повернення банківського вкладу задоволено; стягнуто з ПАТ «Фортуна Банк» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 12626,74 дол. США; вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02 лютого 2015 року заяву ПАТ «Фортуна Банк» про перегляд заочного рішення від 07.10.2014 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржено ПАТ «Фортуна Банк». В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем неправильно вибрано спосіб захисту прав щодо договору банківського рахунку. Захист прав позивача повинен здійснюватися шляхом зобов»язання банку виконати в натурі свої договірні обов»язки за договором банківського рахунку. Відповідач не оспорює права власності на кошти, які знаходяться на поточному рахунку позивача. Позивач може надати відповідачу платіжне доручення чи здійснити інші розрахунково-касові операції у відповідності до вимог договору банківського рахунку, нормативних актів НБУ та законодавства України, однак такий платіжний документ у матеріалах справи відсутній. При укладені договору банківського рахунку банк взяв зобов»язання здійснювати розрахункові операції з грошовими коштами клієнта, які знаходяться на його рахунку, тобто банк зобов»язався виконувати доручення клієнта про виконання платежів та отримання коштів, належних клієнтові. У таких відносинах банк визнається повіреним клієнта, який надає послуги по виконанню платіжного доручення. Банк по відношенню до клієнта є не боржником за грошовими зобов»язаннями. Таким чином позивач має право на пред»явлення вимог про зобов»язання виконати платіжні доручення, а не про повернення вкладу. Крім того, при винесенні рішення суд першої інстанції повинен застосовувати норми чинного законодавства, в т.ч. Податковго кодексу України та здійснювати стягнення суми процентів за вирахуванням податку. Стягнення судом процентів нарахованих на суму вкладних без врахування податку в розмірі 15% призведе до порушення законодавства та ненадходження податків до бюджету, оскільки банк повинен сплати вкладнику всю суму зазначену в рішенні суду, а сума зазначена без врахування податку. Таким чином, в суді не було досліджено дуже суттєві факти, які прямо впливають на правовідносини. Просить рішення Франківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів знаходить підстави, передбачені ч.1ст.309 ЦПК для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Задовольняючи позов та ухвалюючи заочне рішення про стягнення з ПАТ «Фортуна Банк» на користь позивача 12 626,74 дол. США, суд першої інстанції не перевірив внесення позивачем на її банківський рахунок цієї суми. Натомість, у матеріалах справи позивачем долучено копію заяви на ім.»я керівника банк, у якій вона зазначає про невиконання п»яти платіжних доручень на різні суми та у різні дні. Математична суми зазначених нею коштів не відповідає ціні позову.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази внесення цих коштів на рахунок у банку, невиконання банком платіжних доручень, як і самі платіжні доручення чи договори доручення.

Виявлені апеляційним судом обставини свідчать про неповному з»ясування обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду матеріалам справи, що потягло неправильне вирішення позову.

Судом першої інстанції не встановлено факту порушення прав чи законних інтересів позивача, не дано оцінки наявності спору про право, неможливості повернення внесених позивачем коштів, з врахуванням нормативних актів НБУ, які встановлюють обмеження суми отриманої готівки з каси банку у іноземній валюті.

Не зважаючи на подану позовну заяву про повернення банківського вкладу, суд першої інстанції не визначив правовідношення сторін, яку норму матеріального права слід застосовувати, оскільки між сторонами існують договірні відносини, та у випадку невиконання умов договору закон передбачає право вимагати повернення внесених коштів чи зобов»язувати виконати умови договору. Також суд не врахував, що у разі відкриття банківського рахунка, особа, вносячи кошти на цей рахунок, не позбавляється права власності на кошти, вправі ними розпоряджатись на власний розсуд. А у разі невиконання доручення, вправі вимагати розірвання договору чи зобов»язання його виконати, що виключає можливість стягнення аналогічної суми коштів з банку, яке можливе у деліктних правовідносинах.

Судом також не дотримано вимог ч.1 ст.60, ст. 212-214 ЦПК щодо обґрунтованості рішення суду доказами у справі та відображення їх оцінки в мотивувальній частині рішення.

Крім того, після ухвалення заочного рішення суд першої інстанції залишив без задоволення заяву про його перегляд, незважаючи на подані докази, які мають істотне значення у справі, а також підписану сторонами мирову угоду, яка свідчила про відсутність спору про право.

Таким чином, апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості суми та неможливості її стягнення у порядку виконання умов договору з банку (неправильна форма захисту) відсутності спору, враховуючи постанову Правління Національного Банку України від 29.08.2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України».

На підставі ч.1сст.309 ЦПК колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову у позові за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, ч.1ст.309, ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Фортуна Банк» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна банк» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: М.Я. Богонюк

М.М. Шандра