Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1128/15 Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В.М.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Гончар М.С.,

Панкеєва О.В.

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 грудня 2014 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої електроенергії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3, зазначивши, що вона мешкає у АДРЕСА_1 і користується електроенергією(особовий рахунок № 520902114), яку постачає ВАТ "Запоріжжяобленерго". Письмовий договір відсутній. Відповідач обов'язки по сплаті за використану електроенергію виконує частково, сплачує за показниками електролічильника не за 5-значним розрядом, а за 4-значним, а тому має заборгованість у сумі 22 211,14 грн..

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів вартість спожитої електроенергії в сумі 22 211,14 грн., судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновку суду обставинам справи.

З рішенням суду про відмову у задоволенні позову у зв"язку з необгрунтованістю доводів позивача погодиться неможливо, бо судом одночасно встановлено, що відповідач внаслідок сплати вартості спожитої електроенергії за показниками електролічильника не за 5-значним, а за 4-значним розрядок не в повному обсязі сплатила вартість спожитої електроенергії. При цьому неоскарження сторонами вищевказаних обставин, встановлених в рішенні суду, свідчить згідно вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України про визнання ними факту несплати в повному обсязі відповідачем вартості спожитої електроенергії.

З матеріалів справи слідує, що відповідач мешкає адресою: м.Запоріжжя, вул. Фрунзе, буд. 36 і користується електричною енергією на підставі особовою рахунку № 520902114 на постачання електроенергії, яку постачає ВАТ "Запоріжжяобленерго" без укладення відповідного письмового договору / а.с. 8-10 /.

Згідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року( далі ПКЕЕ) споживання електроенергією здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавстовом.

Відповідно до вимог норм законодавства, а саме: ст. 208, ч. 3 ст. 218 ЦК України - у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою, але, якщо такий правочин укладено усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнанний судом дійсним.

Отже, так як ОСОБА_3 з часу реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, а саме: з 14.11.1997 року, користується електроенергією без укладення відповідного письмового договору, то вона вважається споживачем електроенергії на умовах, передбачених Типовим договором про користування електричною енергією.

З акту № 44 від 13.03.2014 року експертизи лічильника електроенергії № 0064415 типу СО-И446, який повірці підлягає кожні 8 років, а остання його була у 2 кварталі 1986 року, комісією УРПУ ВАТ „Запоріжжяобленерго" встановлено, що вказаний лічільник для подальшої експлуатації не придатний / а.с. 6 /.

Пунктом 33 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання, величина якого визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період спожиівання, якшо він менший 12 місяців.

Із розрахунку позивача споживання електроенергії за місцем проживання відповідача за період з 23.08.2004 року по 03.12.2014 року по середньомісячній величині, за яку взято середньодобове споживання у розмірі - 6,87 кВт, розраховане за період з 25.08.1988 року по 17.09.1992 року, та враховуючи часткову сплату за споживчу електроенергію за період з 23.08.2004 року по 03.12.2014 року, що не дає підстав вважати про пропуск строку позовної давності зявлених вимог, заборгованість ОСОБА_3 за спожиту електроенергію за період з 23.08.2004р. по 03.12.2014р. складає - 4 257,18 грн..

Доводи відповідача про те, що до її дій внаслідок неукладення в письмовій формі договірних відносин з позивачем не підлягають застосуванню норми ПКЕЕ прийняти до уваги неможливо, бо згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують такі ж самі цивільні обов"язки.

Враховуючи наведене, оскаржене в цій справі рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, а саме: про стягнення з ОСОБА_3 вартості спожитої електроенергії у розмірі - 4 257,18 грн. та витрат судового збору, понесених позивачем при розгляді справи в судах 1 та 2 інстанції у розмірі - 365,40 грн..

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 грудня 2014 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

„Стягнути з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів вартість спожитої електроенргії у розмірі - 4 257,18 грн. та витрати судового збору у розмірі - 365,40 грн.."

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: