АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 413/9255/12 Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1869/К/15 Дехта Р.В.
Категорія № 27 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника стягувача - ОСОБА_3 -

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року про невизнання мирової угоди в процесі виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" про стягнення грошових коштів, сплачених на виконання зобов'язання за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року начальник Жовтневого відділу ДВС КМУЮ надіслав до суду для затвердження мирову угоду між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_5

09 липня 2015 року стягувач ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_5 подали уточнений текст мирової угоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року не визнано мирової угоди в процесі виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа- Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" про стягнення грошових коштів, сплачених на виконання зобов'язання за кредитними договорами.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для нового розгляду в іншому складі.

Судом не взято до уваги, що усі учасники виконавчого провадження були згодні на затвердження мирової угоди, вона прийнята за обоюдною згодою боржника та стягувача та не зачіпає інтереси інших осіб.

Суд дійшов помилкового висновку, що сторонами не надано доказів що боржник є власником частини нерухомого майна, що передається у власність стягувачу в рахунок погашення боргових зобов'язань.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає ( задоволенню) відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 30 травня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму грошових коштів в розмірі 260269,74 грн. та судові витрати в розмірі 1834,83 грн.

Згідно умов мирової угоди від 21 травня 2015 року та заяви про внесення змін до мирової угоди від 09 липня 2015 року, стягувач ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_5 дійшли згоди що : боржник на виконання умов цієї угоди і в рахунок погашення позовних вимог стягувача у справі №212/6905/13-ц на загальну суму 262104 гривень 57 копійок, задоволених 13 березня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області і виконавчого збору в сумі 26210 гривень 45 копійок, який бере на себе зобов'язання передати стягувачу - ОСОБА_3 у власність в строк до 01 листопада 2015 року 2/3 частини житлового приміщення загальною площею 62.80 кв.м. (3-кімнатна квартира на 5-му поверсі 9 поверхового житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 33119 гривень, які є власністю Боржника на підставі рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.110.2009 року у справі №2-2154/09, за оціночною вартістю: загальна вартість квартири 194193 гривень 00 копійок, вартість 2/3 частини квартири: 129462 гривень 00 копійок, визначеною суб'єктом оціночної діяльності ТБ «Депорт» 25 вересня 2014 року.

Відмовляючи у визнанні мирової угоди, суд першої інстанції курувався ст.372 ЦПК України та дійшов висновку, що сторони невірно визначилися із способом виконання мирової угоди, а також не доведено, що боржник є власником частки квартири.

Проте, погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд допустив неповне з'ясування обставин справи.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження.

Укладення мирової угоди в процесі виконання передбачено ст. 372 ЦПК України, у випадку, коли ця угода не суперечить закону і не порушує права чи свободи інших осіб.

Мирова угода в процесі виконання не може стосуватися питання про встановлення фактичних обставин та відповідних правовідносин, а основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

На думку колегії суддів задоволення заяви державного виконавця про визнання мирової угоди, укладеної між боржником ОСОБА_5 та стягувачем ОСОБА_3 не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси боржника, стягувача чи інших осіб.

Як видно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 листопада 2009 року, боржник ОСОБА_5 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 4,8). Стягувач ОСОБА_3 є співвласником іншої 1/6 частки вищезазначеної квартири ( а.с.7). Висновки суду першої інстанції про відсутність доказів належності частини квартири, що є предметом мирової угоди, на праві власності боржнику, суперечать матеріалам справи.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на невірно обраний спосіб виконання умов мирової угоди шляхом передачі у власність в строк до 01 листопада 2015 року 2/3 частини вищезазначеної квартири.

Перехід права власності на нерухоме майно відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, ст..328 ЦК України.

Стаття 334 ЦК України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню ,виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що п.1.4 мировой угоди про передачу боржником ОСОБА_5 у власність стягувачу ОСОБА_3 2/3 частини квартири, що належить їй на праві спільної часткової власності, не суперечить вимогам законодавства. Оскільки право вибору правочину, на підставі якого буде відчужено нерухоме майно ( його частка), належить сторонам виконавчого провадження.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів дійшла висновку що умови мирової угоди не суперечать вимогам законодавства, не порушують права та інтереси інших осіб, ані боржник, ані її малолітня донька не мешкають у квартирі, 2/3 частини якої відсуджується, 1/6 частка цієї квартири залишається у спільній частковій власності неповнолітньої ОСОБА_6, боржник ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6, зареєстровані та проживають АДРЕСА_2.

В судовому засіданні сторони виконавчого провадження наполягали на визнанні мирової угоди, тому колегія суддів дійшла висновку, мирова угода не суперечать вимогам законодавства, не порушує права та інтереси інших осіб, тому має бути визнана судом, у зв'язку із чим, колегія суддів на підставі п.п.1,3.ч.1 ст.309 ЦПКУкраїни ввадажє необхідним скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення апеляційної скарги та затвердження мирової угоди укладеної 21 травня 2015 року із внесеними змінами до мирової угоди від 09 липня 2015 року між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року скасувати та постановити нову.

Визнати мирову угоду від 21 травня 2015 року із внесеними змінами та доповненнями до мирової угоди від 09 липня 2015 року укладеної між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_5 , які дійшли згоди що :

1.Боржник визнає всю заборгованість перед стягувчем встановлену рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 березня 2013 року справа №212/6905/13-ц в сумі 262104 гривень 57 копійок,

2.Боржник на виконання умов цієї угоди і в рахунок погашення позовних вимог стягувача у справі №212/6905/13-ц в сумі 262104 гривень 57 копійок і виконавчого збору в сумі 26210,45 грн., який бере на себе зобов'язання сплатити Стягувач, передає стягувачу - ОСОБА_3 у власність в строк до 01 листопада 2015 року 2/3 частини житлового приміщення загальною площею 62.80 кв.м. (3-кімнатна квартира на 5-му поверсі 9 поверхового житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1, яка є власністю боржника ОСОБА_5 на підставі рішення Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26.10.2009 року у справі №2-2154/09, за оціночною вартістю : загальна вартість квартири 194193 гривень 00 копійок, вартість 2/3 частини квартири: 129462 гривень 00 копійок, визначеною суб'єктом оціночної діяльності ТБ «Депорт» 25 вересня 2014 року.

3.Стагувач на виконання цієї угоди після повного виконання Боржником в строк до 01 листопада 2015 року своїх зобов'язань за цією Мировою угодою відмовляється від стягнення з Боржника боргу в загальній сумі 262104 гривень 57 копійок, задоволеного рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 березня 2013 року, а також після визнання судом мирової угоди сплачує за рахунок власних коштів виконавчій збір в сумі 26210,45 грн., який підлягає стягненню з боржника на підставі Постанови державного виконавця від 03 квітня 2014 року.

4.Сторони визначають, що у разі невиконання Боржником свого зобов'язання перед стягувачем, в повному обсязі до 01 листопада 2015 року стягувач має право до спливу п'ятирічного строку моменту набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди звернутися із позовною заявою до суду щодо стягнення заборгованості з боржника в частині грошових коштів, виходячі із загальної суми заборгованості, збитки та пеню.

5. Якщо Боржник порушить вимоги даної Мирової угоди і після направлення йому заяви ( вимоги) від стягувача не усуне вищевказаних порушень протягом десяти днів з дня отримання заяви ( вимоги), то в такому разі боржник зобов'язаний повернути стягувачу всю загальну суму, яка зазначена в Мировій угоді, збитки, завдані не виконанням даної Мирової угоди, а також пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу, визначеної Мировою угодою за кожен день прострочення.

6. Боржник та стягувач домовилися, що будь які витрати пов'язанні з виконавчим провадженням, що виникатимуть, чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на обидві сторони відповідно до їх домовленостей.

7. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією Мировою угодою та після належного виконання Боржником в повному обсязі умов Мирової угоди в строк до 01 листопада 2015 року він відмовляється від примусового виконаня вказаного рішення суду, після чого виконавче провадження № 42679877 , відкрите державним виконавцем Жовтневого віддлу ДВС Криворізького МУЮ у справі щодо виконання судового рішення, прийнятого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 13 березня 2013 року по справі № 212/6905/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, підлягає закінченню.

8. Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мирової угодою до належного її виконання в повному обсязі сторонами відповідно до ст..49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :