Справа № 454/369/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сокальського району та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Сокальський районний суд з позовом до Прокуратури Сокальського району та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що прокуратурою району було порушено його права шляхом відмови в реєстрації та внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви про кримінальне правопорушення від 15.06.2013р.. Зазначає, що вищевказану заяву 15.06.2013р. направив на адресу Генеральної прокуратури України, в якій просив відкрити кримінальне провадження відносно судді Сокальського районного суду Пахут С.О., який серед іншого порушив вимоги щодо неупередженості розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановивши завідомо неправосудну ухвалу від 28.09.2011р. по справі № 2-1241/11 порушив його право на доступ до правосуддя та порушив права гарантовані Конституцією України. Листом прокурора району за вих. №59-63-13 від 10.07.2013р. позивачу зокрема повідомлено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. У зв'язку з відсутністю у зверненні будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачається. Роз»яснено право оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до слідчого судді. Зазначає, що його заява не могла бути розглянутою в порядку ЗУ «Про звернення громадян» у зв'язку з тим, що в даному випадку стоїть питання про вчинення злочину, яке розглядається в порядку КПК України і прокурор зобов'язаний розглянути дану заяву про вчинений злочин тільки на підставі КПК України. Таким чином вважає, що лист прокурора району від 10.07.2013р. не відповідає вимогам ст.ст. 55, 56, 214, 284 КПК України, а також Конституції України. Вказує, що своїми діями прокурор Сокальського району Шарко Р.С. позбавив його прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України і позивачу спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби України в його користь кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 16.06.2013р.

В запереченні на позовну заяву представник відповідача вказав, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зокрема з тих підстав, що розгляд питання про законність прийняття органами прокуратури у порядку кримінально-процесуального законодавства рішень та розгляду поданих у наступному позивачем заяв з цих же питань підлягає вирішенню в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України судом загальної юрисдикції, однак в порядку кримінального, а не цивільного судочинства. Аналогічна позиція визначена в рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001р. у справі № 6рп. Щодо підставності вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди зазначає, що на даний час немає жодного судового рішення про визнання незаконними дій, бездіяльності чи рішень прокуратури Сокальського району, якими б було порушено права позивача під час розгляду цієї заяви. У зв'язку з відсутністю протиправних дій прокуратури Сокальського району, а також заподіяння позивачу шкоди, настання негативних наслідків, причинного зв'язку між ними, його вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Крім цього, позивачем слід було зазначити, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується. Враховуючи те, що позивачем не доведено існування обставин, якими обґрунтовуються вимоги, не надано доказів якими вони б підтверджувались, в позовних вимогах просить відмовити повністю.

В судове засідання позивач не прибув, подав клопотання в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача прокуратури Сокальського району подав в суд заяву, у якій просить суд розглянути справу на підставі наявних доказів, підтримав обґрунтування викладене у запереченні на позовну заяву.

Представник відповідача Державної казначейської служби України будучи повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Згідно приписів ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 скеровувалась у Генеральну прокуратуру України заява про кримінальне правопорушення датована 15.06.2013р. щодо відкриття кримінального провадження за ст.ст. 364, 366, 367, 375, 382 КК України відносно судді Сокальського районного суду Пахут С.О.. Із змісту заяви встановлено, що її підставою на думку заявника є порушення суддею вимог щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації, постановивши завідомо неправосудну ухвалу від 28.09.2011р. по справі №2-1214/11, порушивши право доступу до правосуддя та порушивши права позивача гарантовані Конституцією України.

Із листа прокурора Сокальського району від 10.07.2013р. адресованого на ім»я позивача ОСОБА_1, встановлено, що таким позивачу зокрема роз'яснено з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» та ст. 124 Конституції України, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. З огляду на відсутність згідно п.4 ч.5 ст. 214 КПК України у зверненні позивача будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за зверненням не вбачається. Роз'яснено право згідно ст. 303 КПК України на оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено в ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 у поданій заяві у Генеральну прокуратуру України ставив питання щодо відкриття кримінального провадження за ст.ст. 364, 366, 367, 375, 382 КК України відносно судді Сокальського районного суду Пахут С.О., який на думку заявника вніс в офіційні документи завідомо неправдиву інформацію постановивши завідомо неправосудну ухвалу від 28.09.2011р. про відмову у відкритті провадження у справі за позовом позивача чим порушив його право на доступ до правосуддя.

На підставність звернення із заявою як і з даним позовом посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.04.2012р., якою зокрема скасовано ухвалу судді Сокальського районного суду від 28.09.2011р., справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, однак такої суду не надав, як і не надав суду відомостей щодо прийнятого судом рішення за наслідками його позову в подальшому.

В свою чергу, у листі від 10.07.2013р. прокурором району чітко роз'яснено позивачу його право на оскарження в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, позивач мав можливість у визначеному законом порядку захистити на його думку порушені права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, завданої прокурором району шляхом відмови в реєстрації та внесенні до ЄРДР його заяви про кримінальне правопорушення.

В той же час, із дослідженого листа прокурора встановлено, що згідно п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, у заяві позивача відсутні будь-які обставини, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, відповідно підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачалось. Роз»яснено право згідно ст. 303 КПК України на оскарження дій прокурора до слідчого судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Таким чином, оскільки підставою звернення до суду із даним позовом зазначено відмову прокурора Сокальського району в реєстрації та внесенні до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення, при чому у листі прокурором позивачу зазначено про розгляд його заяви та відсутності будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і роз'яснення можливість оскарження такого висновку у разі незгоди із ним, тому судом не встановлено обставин та доказів які б свідчили про спричинення позивачу моральної шкоди.

Відповідно, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Прокуратури Сокальського району та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: М. Я. Адамович