Справа № 23
"23" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, процентів за неправомірне користування чужими коштами -
В серпні 2015 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, процентів за неправомірне користування чужими коштами.
В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що 04.07.2015 року між ними та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 передала відповідачу кошти в сумі 164 000 грн. 00 коп., а позивач ОСОБА_2 7 600 грн. 00 коп., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 06.07.2015 року.
Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення суми боргу, позивачі просили про стягнення з нього вищевказаних сум, з урахуванням трьох процентів річних, що становить 164 049 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1, 7 602 грн. 28 коп. на користь ОСОБА_2
Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачі в заяві на адресу суду проти цього не заперечували.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема, судом встановлено, що 04.07.2015 року позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_3 кошти в сумі 164 000 грн. 00 коп., а позивач ОСОБА_4 7 600 грн. 00 коп., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 06.07.2015 року.
На підтвердження зазначеного відповідачем була складена розписка, яка, за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів, в тому числі з договору позики.
З положень ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачають обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За таких обставин, з врахуванням положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, суд вважає, що відповідач зобов'язаний належним чином виконати свої зобов'язання, що виникли з відносин позики.
Факт невиконання відповідачем обумовленого обовязку останнім не спростовано.
Між тим, положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобовязання та зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК інфляційні втрати та 3% річних за неправомірне користування чужими коштами мають компенсаційний, а не штрафний характер і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню борг з урахуванням трьох процентів річних у розмірі 164 049 грн. 20 коп. (в межах заявлених позовних вимог), на користь позивача ОСОБА_2 7 602 грн.28 коп. (сума боргу з урахуванням трьох процентів річних в межах заявлених позовних вимог).
В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 884 грн. 09 коп. (квитанція № 60497469 від 15.09.2015 року).
Керуючись ст. ст. 209, 212 -215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, процентів за неправомірне користування чужими коштами задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 164 000 грн. 00 коп., проценти за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 49 грн. 20 коп., судовий збір у розмірі 1 884 грн. 09 коп., а всього 165 933 грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 7 600 грн. 00 коп., проценти за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 02 грн. 28 коп., а всього 7 602 грн. 28 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан