АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №2-639/12 Головуючий у 1 інстанції Пасинок В.С.
Апеляційне провадження №22-ц/796/1972/2015 Доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка на підставі договору про надання правових послуг діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу та виселення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.01.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено довіреність, якою ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_9 бути його представником у будь-яких державних та інших підприємствах, організаціях, установах з усіх питань, пов'язаних з управлінням, розпорядженням та експлуатацією (за цінною та на умовах за її власним розсудом) належною йому квартирою АДРЕСА_1 та зняттям його з реєстраційного обліку з адреси вказаної квартири.

11.02.2011 ОСОБА_9, яка діяла на підставі зазначеної довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_6, продала, а ОСОБА_7 купила спірну квартиру, про що в цей же день сторони уклали договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав достатніх і переконливих доказів на підтвердження його доводів про те, що він не підписував довіреність на право розпорядження спірною квартирою ОСОБА_9, від проведення почеркознавчої експертизи відмовився, а також доводів про те, що оспорювана ним угода купівлі-продажу вчинена з порушенням закону за відсутності його волевиявлення.

В апеляційній скарзі представник позивача просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2012 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 у повному обсязі. Посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року залишено без змін. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що волевиявлення позивача на продаж спірної квартири відповідало його внутрішній волі, він усвідомлював, що продаж квартири було здійснено на оплату послуг адвоката та інших потреб у період його перебування під слідством та під вартою, і своїми діями щодо отримання залишку коштів від проданої квартири схвалив дії ОСОБА_9, яка, діючи в його інтересах і на виконання його волі, продала квартиру.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2013 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з посиланням на передчасність її висновків та відсутність в ухвалі правової оцінки висновку експертів за результатами судово-почеркознавчої експертизи від 14.08.2013.

При новому апеляційному розгляді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є недійсність правочинів - довіреності позивача на розпорядження його квартирою, виданої 25.01.2011 на ім'я ОСОБА_9, а також укладеного 11.02.2011 на підставі цієї довіреності ОСОБА_9 від імені і в інтересах ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири - з тих підстав, що ОСОБА_6 не підписував довіреність, оскільки в момент її посвідчення нотаріусом перебував під вартою і фізично не міг знаходитись у нотаріуса ОСОБА_5, що його підпис на довіреності не відповідає його підпису, а також що ОСОБА_9 не вправі була розпоряджатися його майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, установлених частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків (ч.3 ст.203 ЦК України).

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилався на те, що не підписував довіреність на ім'я ОСОБА_9 25.01.2011, адже фізично не міг цього зробити у зв'язку з перебуванням під вартою, а також що підпис на довіреності від його імені виконано не ним.

Перевіряючи зазначені обставини, судом установлено, що:

- підпис від імені ОСОБА_6 у графі «підпис» у довіреності від 25.01.2011, виданої від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрована у реєстрі за №129, а також підписи у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулись за вчиненням нотаріальної дії», в рядку з номером нотаріальної дії 129,130 на аркуші 24 Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, виконані без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів не ОСОБА_6, а іншою особою (т2ас52-57 - висновок експертів КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3613/3614/13-32 від 14.08.2013);

- у період з 28.10.2010 по 15.03.2011 ОСОБА_6 утримувався під вартою у Київському СІЗО №13 ДДВПУ в місті Києві та Київській області; 25.01.2011 з ним не проводились слідчі дії в СІЗО, він не допитувався оперативними чи іншими представниками досудових органів (т1ас137, а також матеріали подання 5-70/11 КВІ Голосіївського району м. Києва про звільнення від відбування покарання на підставі ст.78 КК України ОСОБА_6, матеріали особової справи №73/2008 щодо ОСОБА_6 Голосіївського міжрайонного відділу КВІ м. Києва Державного департаменту України з питань виконання покарань, матеріали кримінальної справи №1-81/11 Голосіївського районного суду м. Києва про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оглянуті в судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва).

Встановлені обставини дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_6 25.01.2011 не підписував довіреність, якою ОСОБА_9 уповноважена бути його представником у будь-яких державних та інших підприємствах, організаціях, установах з усіх питань, пов'язаних з управлінням, розпорядженням та експлуатацією (за цінною та на умовах за її власним розсудом) належною йому квартирою АДРЕСА_1 та зняттям його з реєстраційного обліку з адреси вказаної квартири. Оскільки довіреність на розпорядження квартирою ОСОБА_6 не підписував, відсутні підстави вважати, що він мав волевиявлення на відчуження спірної квартири. Зазначені обставини відповідно до ст.ст.203,215 ЦК України є підставами для визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними.

Пояснення нотаріуса ОСОБА_5 про те, що 25.01.2011 до неї звернувся позивач ОСОБА_6, пред'явив свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, у зв'язку з чим на його прохання вона з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посвідчила оспорювану довіреність (т1ас47-48, пояснення у судовому засіданні), у зв'язку зі встановленими обставинами про те, що ОСОБА_6 не підписував довіреність, викликають сумнів у суду.

На підтвердження таких сумнівів суд звертає увагу на Реєстр для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за період з 04.01.2011 по 08.05.2011 (т1ас99-101), де в рядку з номером нотаріальної дії 129,130 на аркуші 24 Реєстру у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулись за вчиненням нотаріальної дії» після оспорюваного позивачем підпису значиться не прізвище «ОСОБА_6», а чомусь прізвище «ОСОБА_6» (т1ас101).

Довідка про проведення перевірки організації нотаріальної діяльності… ОСОБА_5 за період з 28.07.2007 по 06.10.2011 (т1ас49-52) таких сумніві суду не спростовує, адже не містить даних про досліджувані судом обставини і факти, а самі по собі посилання нотаріуса ОСОБА_5 на відсутність виявлених порушень у її діяльності, про що складено Довідку…, не спростовують установлені судом факти.

Не заслуговують на увагу і доводи представника відповідача про те, що 31.01.2011 ОСОБА_6 проходив обов'язковий попередній і психіатричний огляд, з посиланням на відповідну медичну довідку 38701 серії 12ЯЯЮ №860652, надану суду третьої особою приватним нотаріусом ОСОБА_8 разом з матеріалами оформлення договору купівлі-продажу (т1ас65-92,79), адже відомості, що в ній містяться, самі по собі не спростовують висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3613/3614/13-32 від 14.08.2103 (т2ас52-57) про те, що підпис на оспорюваній довіреності виконано не ОСОБА_6, а іншою особою, що є вирішальним для розв'язання даного спору.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_3 про те, що в судовому засіданні під час попереднього апеляційного розгляду ОСОБА_6 підтвердив, що мав намір продати спірну квартиру у зв'язку з потребуванням коштів на адвоката, і це питання він обговорював з ОСОБА_9, а також що з приводу цього питання до нього в СІЗО приходили двоє незнайомих осіб, яким він підтвердив свій намір і надав згоду на продаж квартири, а також що після звільнення з-під варти від адвоката отримав 10000 доларів США, - то суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки вони не спростовують установлених судом фактів про те, що підпис на довіреності виконано не ОСОБА_6, підтверджують лише висловлюваний ним намір продати квартиру, проте, не підтверджують волевиявлення позивача на уповноваження здійснення її продажу саме ОСОБА_9 саме 25.01.2011 у присутності нотаріуса, свідчать лише про обговорення з нею цього питання та її обізнаність про його наміри.

Оцінюючи інші докази у справі, на які посилаються представники відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_6, а саме висновок №0648 експертного почеркознавчого дослідження від 11.10.2013 Київської незалежної судово-експертної установи (далі - висновок КНСЕ №0648 від 11.10.2013), відповідно якого підписи від імені ОСОБА_6, рукописні записи «ОСОБА_6.», зображення яких містяться в електрографічних копіях довіреності від 25.01.2011, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 за №129, виконані самим ОСОБА_6 під впливом збиваючих факторів (т2ас80-84), а також висновок експертів №473/тдд від 19.12.2014 НДЕКЦ ГУ МВС України в м. Києві (далі - висновок НДЕКЦ №473/тдд від 19.12.2014) про неможливість вирішити питання, чи ОСОБА_6 виконано підпис у довіреності від 25.01.2011 (т2ас205-214), - то колегія виходить з такого.

Висновок КНСЕ №0648 від 11.10.2013 зроблений на підставі заяви представника відповідача ОСОБА_3 експертами, які не попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст.384-385 КК України, на підставі наданих представником відповідача зразків підписів і почерку ОСОБА_6, які не були предметом дослідження експертів КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3613/3614/13-32 від 14.08.2013. Крім того, цей висновок містить твердження про виконання підпису самим ОСОБА_6 під впливом збиваючих факторів, проте, чітко не визначає, яких саме («…якихось, які могли носити як природний…, так і штучний характер» (ас82зворот), що дає підстави вважати його некатегоричним і невизначеним. З урахуванням наведеного та виходячи з того, що вказаний висновок не є беззаперечним і категоричним, колегія дійшла висновку, що він як письмовий доказ не має переваг перед висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3613/3614/13-32 від 14.08.2013, а тому не приймається до уваги.

Висновок НДЕКЦ №473/тдд від 19.12.2014 взагалі не дає відповіді на питання, чи ОСОБА_6 виконані підписи на оспорюваній ним довіреності та в Реєстрі нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю у розпорядженні експертів вільних зразків підпису ОСОБА_6 за період 2011 року, хоча зразки підписів ОСОБА_6 за період червень 2010 року - червень 2011 року містяться в матеріалах даної справи (т2ас95-97) та наданих експертам матеріалах подання 5-70/11 КВІ Голосіївського району м. Києва про звільнення від відбування покарання на підставі ст.78 КК України ОСОБА_6, матеріали особової справи №73/2008 щодо ОСОБА_6 Голосіївського міжрайонного відділу КВІ м. Києва Державного департаменту України з питань виконання покарань, матеріали кримінальної справи №1-81/11 Голосіївського районного суду м. Києва про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, які були оглянуті і в судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва.

Системний аналіз доказів, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень у судовому засіданні, дають підстави для висновку суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсною довіреності, яку він не підписував, і договору купівлі-продажу квартири, укладеного особою, яка не мала на це права. Такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсність правочину не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Наслідком недійсності довіреності від імені ОСОБА_6 на розпорядження його квартирою, виданої 25.01.2011 на ім'я ОСОБА_9, є відсутність у ОСОБА_9 права на розпорядження його квартирою.

Сторонами недійсного договору купівлі-продажу спірної квартири були ОСОБА_9, яка діяла в інтересах позивача ОСОБА_6, і відповідач ОСОБА_7 Як пояснили в судовому засіданні представник відповідача і представник позивача, і про це йдеться в протоколі допиту ОСОБА_6 як свідка/потерпілого (т2ас95-97) у кримінальній справі, 08.03.2011 ОСОБА_9 убито, у зв'язку з чим Голосіївським РУ м. Києва відкрито кримінальне провадження. За таких обставин суд позбавлений можливості застосувати реституцію у зв'язку з відсутністю однієї зі сторін договору купівлі-продажу ОСОБА_9

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про виселення відповідача зі спірної квартири, то в цій частині колегія вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_6 відомо, що в обгрунтування позовних вимог про виселення будь-яких обставин не наведено, окрім посилань на ст.116 ЖК України. В судовому засіданні представник позивача в обгрунтування вимог про виселення зазначила, що внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири її власником є ОСОБА_6, а тому ОСОБА_7 підлягає виселенню з неї. Тобто, фактично позовні вимоги про виселення зводяться до застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу квартири шляхом виселення з неї відповідача. Проте, такі вимоги не грунтуються на нормах матеріального права.

При реституції добросовісність сторін не має значення, адже майно повертається стороні, яка його передала за недійсним правочином, а не його безпосередньому власнику, лише тому, що правочин визнано недійсним (ст.216 ЦК). Оскільки ОСОБА_6 є власником квартири, проте, не є стороною недійсного договору про її відчуження, він вправі пред'явити віндикаційні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, проте, таких вимог заявлено не було.

Для застосування віндикації має значення добросовісність сторін та визначення моменту набуття права власності стороною договору.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається, зокрема, із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.330,334 ЦК України право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього.

В обгрунтування своїх вимог про виселення ОСОБА_7 зі спірної квартири ОСОБА_6 посилався лише на недійсність договору купівлі-продажу, що само по собі не може бути підставою для виселення. Правове значення для вирішення питання про виселення має наявність чи відсутність у особи права на володіння, користування та розпорядження майном, момент виникнення цього права та наявність підстав для його припинення

Оскільки зазначені обставини не були предметом позовних вимог ОСОБА_6 і не досліджувались судом, - у суду відсутні підстави вважати, що позовні вимоги про виселення зводяться до віндикаційних вимог.

З урахуванням викладеного колегія дійшла висновку, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року у даній справі ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не грунтуються на встановлених обставинах, а тому відповідно до положень ст.309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203,205,216 ЦК України, ст.ст.303,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка на підставі договору про надання правових послуг діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати недійсними:

- довіреність, посвідчену 25.01.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, якою ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_9 бути його представником у будь-яких державних та інших підприємствах, організаціях, установах з усіх питань, пов'язаних з управлінням, розпорядженням та експлуатацією (за цінною та на умовах за її власним розсудом) належною йому квартирою АДРЕСА_1 та зняттям його з реєстраційного обліку з адреси вказаної квартири;

- договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 11.02.2011 між ОСОБА_9, яка діяла на підставі довіреності від 25.01.2011 від імені та в інтересах ОСОБА_6, та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №2-639/12 Головуючий у 1 інстанції Пасинок В.С.

Апеляційне провадження №22-ц/796/1972/2015 Доповідач Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

2 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка на підставі договору про надання правових послуг діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу та виселення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка на підставі договору про надання правових послуг діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати недійсними:

- довіреність, посвідчену 25.01.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, якою ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_9 бути його представником у будь-яких державних та інших підприємствах, організаціях, установах з усіх питань, пов'язаних з управлінням, розпорядженням та експлуатацією (за цінною та на умовах за її власним розсудом) належною йому квартирою АДРЕСА_1 та зняттям його з реєстраційного обліку з адреси вказаної квартири;

- договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 11.02.2011 між ОСОБА_9, яка діяла на підставі довіреності від 25.01.2011 від імені та в інтересах ОСОБА_6, та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна