АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2011/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43, 46 Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 - Служби в справах дітей Городищенської райдержадміністрації, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 - прокурора Городищенського району Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на те, що вона є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 Черкаської області. В зазначеному будинку, окрім неї, як власника, також зареєстровані її діти: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також ОСОБА_7(вітчим позивачки) та ОСОБА_6 (рідна сестра по-матері).

Проте, а ні ОСОБА_6, а ні ОСОБА_7, як зареєстровані, у належному позивачу на праві приватної власності, будинковолодінні, не проживають із 2007 року та 2010 року відповідно. Особистих речей останніх в будинку немає.

В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідачі не бажають.

Необхідність у знятті відповідачів із реєстраційного обліку обумовлено потребою позивача у відчуженні спірного майна.

Просила визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування будинковолодінням АДРЕСА_1

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2015 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 - службу у справах дітей Городищенської райдержадміністрації, а також, в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 - прокурора Городищенського району.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_10 також звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та закрити провадження у даній справі.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дане рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, будучи зареєстрованими у спірному будинковолодінні, порушують права та законні інтереси власника жилого приміщення на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Черкаської області.на підставі договору дарування від 25 травня 2007 року.

Згідно будинкової книги, за вище зазначеною адресою, окрім позивача, зареєстровані її діти: ОСОБА_9 та ОСОБА_11, а також її вітчим ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_6.

ОСОБА_6, зареєстрована у даному будинку як дочка колишньої власниці будинку - ОСОБА_12.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6, у 2007 році уклала шлюб, після чого, спільно з чоловіком та малолітнім сином, переїхали проживати в сусідній будинок АДРЕСА_2 м. Городище, де в них народилося ще двоє дітей. Протягом часу проживання, вони періодично та в міру можливостей, проводили облаштування та ремонт даного будинку.

Факт проживання сім'ї ОСОБА_6 в будинку по АДРЕСА_2 м. Городище, підтверджується і актом обстеження житлово-побутових умов проживання.

Крім того, районним судом було доречно зазначено, що з висновків по зверненню ОСОБА_6 до Городищенського РВ УМВС (а.с. 34-36), при зверненні до правоохоронного органу 3 жовтня 2014 року та 11 грудня 2014 року, ОСОБА_6 зазначає місце свого проживання АДРЕСА_2.

Стосовно ОСОБА_7, районним судом також було встановлено, що останній в 2010 році добровільно залишив місце проживання (АДРЕСА_1 м.Городище), в зв'язку з недоброзичливою атмосферою в сім'ї та виїхав проживати до с.Мліїв Городищенського району.

Згідно ч.1, 2ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина власника квартири, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.

В контексті вимог статті 64 ЖК України, відповідачі не є членами сім'ї власника будинку, а тому права користування спірним житлом не мають.

За змістом ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачі не мають належного права користуватися будинковолодінням ОСОБА_8, а тому підставно задоволив позовні вимоги останнього.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 - Служби в справах дітей Городищенської райдержадміністрації, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 - прокурора Городищенського району Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :