АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/39/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 22-ц/789/421/15 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданої його представником ОСОБА_2, на ухвалу по справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Козівського районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Козівського районного управління юстиції звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на те, що він має ряд невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, що дає підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання цих зобов'язань.

Ухвалою Козівського районного суду від 09 лютого 2015 року подання державного виконавця ДВС Козівського районного управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено в праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати й постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Апелянт зазначає, що з поданих державним виконавцем доказів неможливо зробити висновок про умисне ухилення боржника від виконання обов'язку, покладеного на нього судовими рішеннями.

У судове засідання апелянт не з'явився. Про час і місце його повідомлений належним чином.

Представник апелянта ОСОБА_2 надіслав на адресу суду клопотання про залишення без розгляду поданої ним апеляційної скарги.

Ухвалою колегії суддів це клопотання відхилено.

Відповідно до вимог ст. 197,ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено, що 13 та 14 серпня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Козівського РУЮ Чохрієм Т.П. ухвалено ряд постанов про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 44392898 та про приєднання до зведеного виконавчого провадження.

Таким чином, на виконанні у відділі ДВС Козівського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 44392898 від 14.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 6 164,96 грн., з яких:

· 3 450, 16 грн. на користь Козівської центральної районної комунальної лікарні;

· 1 746 грн. на користь Тернопільської університетської лікарні;

· 510 грн. штрафу на користь держави;

· 458,8 грн. судового збору на користь держави.

14 серпня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Козівського РУЮ Чохрієм Т.П. ухвалено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_1 у відділ ДВС Козівського РУЮ для надання пояснення щодо несплати боргу.

Актами державного виконавця відділу ДВС Козівського РУЮ Чохрія Т.П. від 31.07.2014 року та 14.08.2014 року встановлено, що боржник ОСОБА_1 відсутній за адресою, вказаною у виконавчому документі (а.с. 31-32).

24 червня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Козівського РУЮ Чохрієм Т.П. ухвалено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та заборону на здійснення відчуження будь-якого майна.

ОСОБА_1 не зареєстрований в Козівському районному центрі зайнятості, що підтверджується повідомленням Козівського РЦЗ № 449 від 26.06.2014 року.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України від 02.07.2014 року інформація стосовно сум доходу ОСОБА_1, номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України, відсутня.

Транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані, відповідно до повідомлення ВДАІ з обслуговування Козівського району № 4014 від 04.07.2014 року.

Згідно з повідомленням відділу Держземагенства у Козівському районі Тернопільської області № 1388 від 07.07.2014 року за ОСОБА_1 земельні ділянки не зареєстровані.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є одним із заходів забезпечення виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями.

Колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, та не вбачає підстав для її скасування.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, ст. 6, п. 2 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11, ч. 3, п. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12, ч. 6 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Суд підставно дійшов висновку, що неявка ОСОБА_1 на виклик державного виконавця у відділ ДВС для оплати боргу, свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні, передбачених ст. 12, ч. 6 Закону України "Про виконавче провадження", що є підставою для встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Крім того, боржником не подано суду доказів погашення заборгованості в розмірі 6 164,96 грн. відповідно до виконавчого провадження № 44392898 від 14.08.2014 року.

З урахуванням того, що державним виконавцем вчинені всі дії, передбачені законом щодо своєчасного виконання рішення суду, а матеріалами справи доведено ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця відділу ДВС Козівського РУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч. 2, п. 1; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Козівського районного суду від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько