Справа № 749/897/15-ц
Номер провадження 2/749/238/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р.

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -судді Валевача М.М.,

з участю секретаря Зорко М.В.,

позивачки- відповідачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Щорс цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнаня права власності на 1/2 частину в ідеальній долі в спільно нажитому домоволодіні та цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, про стягнення 31221 грн., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину в ідеальній долі в спільно нажитому домоволодінні з наступних підстав.

05.08.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_7. Під час шлюбу ними придбано домоволодіня в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району. Після придбання вказаного домоволодіння, вони прибудували частину будівлі та зробили євроремонт. На даний час вони шлюб розірвали і припинили спільне сімейне проживання як чоловік та жінка. За таких обставин, вважає, що домоволодіння придбане ними в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину в ідеальній долі у спільному нажитому домоволодіні.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення 31221 грн. з таких підстав. Позивачі вважають , що спірне домоволодіння, яке розташоване в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району , було придбане ними для сім"ї їх сина ОСОБА_3 та за їх власні кошти зроблені в ньому прибудова та ремонт. Вони витратили на будівельні матеріали та проведення газифікації будинку 62443 грн.. Вважають, що вони мають право на відшкодування понесених ними витрат, оскільки вони надавали допомогу не безоплатно. Просили стягнути з ОСОБА_1 31221 грн.-половину понесених ними затрат на ремонт спірного будинку.

В судовому засіданні позивачка- відповідачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені, оскільки спірний будинок придбаний ними в період шлюбу, про що свідчить договір купівлі-продажу, він є спільною сумісною власністю подружжя і вона має право на 1/2 частину спірного домоволодіння. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіня в ідеальній долі без реального його поділу. Проти позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 заперечує, оскільки вважає, що він безпідставний, просить відмовити ОСОБА_5, ОСОБА_6 в задоволені позову. Однак не заперечувала того факту, що в період шлюбу будинок був дійсно утеплений, обкладений сайдінгом, замінена покрівля будинку на металочерепицю.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що позов визнає частково, згоден подарували 1/4 частину будинку своїй неповнолітній доньці.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні зменшили розмір позовних вимог до 28621 грн. та пояснили, що спірний будинок належав ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Вони за свої кошти купили половину спірного будинку для сім"ї сина у ОСОБА_8 та сплатили їй гроші в сумі 15 тис.грн., про що від неї мається розписка. Іншу половина даного будинку ОСОБА_6 подарував сину, ОСОБА_3 В нотаріальній конторі вони вирішили укласти один договір - договір купівлі-продажу будинку. За період шлюбу їх сина з невісткою ОСОБА_1, вони допомогали зробити прибудову будинку, ремонт, утеплили будинок мінватою, обшили сайдінгом, замінили покрівлю на металочерепицю. Невістка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, син працював, але все одно їх сім"я потребувала матеріальної допомоги. Вони допомогали матеріально сім"ї сина, але попереджали, що це не безоплатно, оскільки їх власний будинок також потребував і потребує ремонту. Всього , згідно накладних та розписки, вони затратили 62443 грн .Таким чином, вони вважають, що мають право на відшкодування половини витрат по купівлі, ремонту та прибудові будинку. З ОСОБА_3 вони не будуть стягувати кошти, оскільки він є їх сином, а просять стягнути лише з ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він встановлював паркан та обкладав сайдінгом будинок та виконував інші роботи по ремонту будинку. Розрахунок з ним проводила ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він на той період часу працював сільським головою с.Займище і до нього зверталися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завірити розписку. Але він не мав на те таких повноважень, тому розписка була написана в його присутності. Він був свідком передачі грошей ОСОБА_5 гр. ОСОБА_8 в сумі 15 тис. грн. Крім того, позивачі є його сусідами і він знає, що вони матеріально допомогали сім"ї сина з ремонтом, прибудовою будинку.

Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 024587 від 05.08.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 05 серпня 2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку ОСОБА_7.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.05.2009 року покупець ОСОБА_3, відповідач по справі, купив у ОСОБА_8, ОСОБА_6 будинок в с. Займище, вул. Щорса, № 27-а загальною площею 56,7кв.м.

Відповідно до характеристики будинку житловий будинок є 1936 року забудови, у 2009 році до нього прибудовані тамбур та прибудова, а також у 2013 році - убиральня.

Станом на 25.08.2015 року загальна площа приміщень становить 66,30 кв.м.

Відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК, ст. 60 СК). Спільна сумісна власність це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до статті 60 СК України воно вважається таким, що належить подружжю.

Не є перешкодою для набуття права спільної сумісної власності та обставина, що один із подружжя з поважної причини не мав самостійного заробітку (доходу). Праця вдома, пов'язана з веденням домашнього господарства, вихованням дитини, доглядом за непрацездатним членом сім'ї є дуже відповідальною і не менш важливою, ніж праця на виробництві.

Відповідно до статті 10 Хартії прав сім'ї, працю матері вдома потрібно визнавати і поважати, бо вона має цінність для сім'ї та для суспільства.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК .

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину в спільно нажитому домоволодіні є обгрунтованими та підлягають задоволеню.

В зв"язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 229 грн.40 коп та 564 грн. 60 коп., витрати на юридичну допомогу в сумі 1800 грн. ( квитанції № 367 від 10.09.15р., № 373 від 29.09.15р), а всього - 2594 грн.

Вирішуючи спір про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 коштів в сумі 28621 грн. суд приходить до наступного.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять стягнути з відповідачки ОСОБА_1 кошти в сумі 28621 грн., тобто половину витрат, понесених в зв"язку з купівлею, прибудовою та ремонтом спірного домоволодіня.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків було достовірно встановлено, що починаючи з часу, коли подружжя ОСОБА_1 почали проживати в домоволодінні по вул. Щорса, 27-а в с.Займище Щорського району, за допомогою коштів батьків ОСОБА_3, тобто позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, була проведена добудова будинку, побудувані господарчі споруди, паркан, зроблений ремонт: будинок утеплений, обшитий сайдінгом, покрівля будинку була замінена на металочерепицю.

Вказані факти підтверджуються накладними, а також характеристикою будинку та господарських споруд, згідно яких тамбур, прибудова та убиральня зроблені у 2009 роках та у 2013 році.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України № 7 від 04.10.1991 року " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", зокрема до п. 4 , відповідно до якого " Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно."

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що допомогу в ремонті вони надавали не безоплатно.

Позивачами в якості доказів на обгрунтування позову надані розписка від ОСОБА_8, квитанції до прибуткових касових ордерів від 16.08.2007р., 22.01.2008 р. накладні за 2009-2014 р.р.

Суд не може визнати розписку ОСОБА_8 як належний доказ, оскільки вказана розписка не містить відомостей, що гроші ОСОБА_8 отримала саме від продажу своєї частки будинку ОСОБА_3 Крім того, з договору купівлі-продажу вбачається, що будинок був проданий продавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , і не вбачається, що ОСОБА_6 подарував свою половину спірного будинку сину.

Квитанції до прибуткового касового ордера без номерів від 16.08.2007 року та від 22.01.2008 року також суд розцінює як такі, що не містять інформації щодо предмета доказування, оскільки вони датовані 2007-2008рр, тобто до виникнення спірних правовідносин. Таким чином, 14.05.2009 року ОСОБА_3 придбав будинок вже газифікований , тобто з врахуванням вартості газифікації.

Видатковою накладною № 15 від 21.04.2009 року підтверджується , що ОСОБА_5 придбала у ФОП ОСОБА_11 мінеральну вату вартістю 2035 грн. Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні погодилася, що вони дійсно в період шлюбу утеплювали будинок мінеральною ватою.

Видатковою накладною № 19 від 10.05.2009 року підтверджується, що ОСОБА_5 придбала у ФОП ОСОБА_11 металочерепицю, вітрові планки, гідробар"єр, саморізи всього на суму 10860 грн. В судовому засідані ОСОБА_1 не заперечувала, що в період шлюбу вони замінили покрівлю на будинку на металочерепицю.

Відповідно до накладної № 8 від 17.06.2013 року ФОП ОСОБА_12 продав ОСОБА_5 пиломатеріал на суму 500 грн., який був використаний для ремонту спірного домоволодіння. Вказаний факт ОСОБА_1 не оспорювався.

Відповідно до накладної від 16.07.2012 року, виданої ПП ОСОБА_13, ОСОБА_5 придбала сайдінг та інші необхідні матеріали для обшивання будинку сайдінгом на загальну суму 6248 грн. ОСОБА_1 не заперечувала того, що будинок в період шлюбу дійсно був обкладений сайдингом.

Накладною № 16 від 21.07.2014 року підтверджується, що ФОП ОСОБА_12 продав ОСОБА_5 пиломатеріал на суму 7200 грн. Даний факт ОСОБА_1 визнала частково, вказала, що ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_12 лише 2000 грн., решту грошей вони сплачували з сімейного бюджету.

В судовому засідані встановлено, що позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавали допомогу на ремонт і прибудову спірного домоволодіння не безоплатно, оскільки їх власне домоволодіння також потребувало ремонту, але вони вимушені були матеріально допомогати сім"ї сина.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: позивачами по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведений факт того, що вони приймали участь у ремонті та прибудові спірного домоволодіння, допомогу по ремонту будинку вони надавали не безоплатно, тому мають право на відшкодуваня своїх затрат по ремонту будинку у сумі 10821 грн.50 коп. ( 2035 грн.-накладна №15 + 6248 грн.-накладна від 16.07.2012р.+ 10860 грн.- накладна № 19 + 500 грн.- накладна № 8 + 2000 грн. -накладна № 16= загальна сума 21643 грн.; 1/2 частина вказаної суми становить - 10821грн.50 коп., оскільки витрати позивачі просять стягнути лише з ОСОБА_1В.)

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі часткого задовлення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задовлених вимог. Позивачами при зверненні до суду сплачений судовий збір у сумі 487 грн.20 коп. та понесені витрати в зв"язку з наданям юридичної допомоги в сумі 1000 грн. Таким чином, на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають стягненню з ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 168 грн. 90 коп ( 31221 грн - ціна позову, сплачено 487 грн.20 коп. Позовні вимоги задовольняються на суму 10821 грн.50 коп., тому відповідно до пропорціії стягненню підлягають 168 грн.90 коп.) та 346 грн.60 коп.- витрат на юридичну допомогу , а всього на суму 515 грн.50 коп.

Керуючись ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст. 60-63, 68-70 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-216 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України № 7 від 04.10.1991 року " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок"( зі змінами станом на 25.05.1998р), суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнаня права власності на 1/2 частину в спільно нажитому домоволодінні задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: домоволодіння, яке розташоване в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: домоволодіння, яке розташоване в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовимй збір в сумі 794 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 1800 грн., а всього на загальну суму 2594 грн.

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення 28621 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10821( десять тисяч вісімсот двадцять одна) грн.50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 у повернення сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог 168,9 грн. та 346,6 грн. у повернення витрат на юридичну допомогу, а всього на загальну суму 515 грн.50 коп., тобто по 257 грн.57 коп. кожному.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя: М.М.Валевач