Справа № 583/2826/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області в складі:

головуючого судді Білери П.П.

при секретарі Дяченко Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

міської ради та виконавчого комітету

ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7Д ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Сумської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) жилого будинку всупереч статті 119 ЦК Української РСР; про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі-продажу 1/5 (5/25-х) частини будинку, суд

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 міської ради Сумської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку.

16 вересня 2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Сумської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, була обєднана в одне цивільне провадження з цивільною справою № 583/2866/15-ц, провадження № 2/583/1104/15 (суддя Плотникова Н.Б.) за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) жилого будинку всупереч статті 119 ЦК Української РСР; про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі-продажу 1/5 (5/25-х) частини будинку.

Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що 16 березня 2006 року помер ОСОБА_11, який є батьком ОСОБА_10. Після його смерті вони успадкували все майно, що перебувало у власності спадкодавця ОСОБА_11 на день його смерті. За життя ОСОБА_11 згідно договору купівлі-продажу від 28 червня 1971 року була придбана 1/5 частина жилого будинку у вигляді окремої ізольованої квартири № 1 з окремими до неї надвірними будівлями і спорудами в одноповерховому будинку, що розташований за адресою: пров. Крилова (нині пров. Михайленка), 4 м. Охтирка Сумської області. До складу 1/5 частини жилого будинку входили окремо виділені приміщення в цьому будинку та окремі господарські будівлі і споруди, що відносилися до цієї квартири, а саме: в житловому будинку: кімната 1-1 площею 6,65 кв.м (кухня), 1-2 площею 6,83 кв.м (жила), 1-3 площею 7,6 кв.м (сіни літера а1), із господарських будівель і споруд: сарай деревяний літ. В, погріб літ. Г, деревяний забор 8 метрів та деревяний забор 57,6 метрів. Все вищезазначене майно перебувало у особистому користуванні та власності попереднього співвласника та на час придбання ОСОБА_11 відповідало 1/5 частині будинку, так як станом на 21 квітня 1966 року попередніми співвласниками цього будинку все домоволодіння було фактично розділене між ними до їх відповідних часток на підставі Висновку про розділ домоволодіння між співвласниками відповідно до їх часток. Тому як зазначають позивачі, спадкодавцем ОСОБА_11 було придбано саме ту відокремлену частку в будинку, яка попередньо була виділена в натурі та дорівнювала 1/5 частці із вказаним вище складом та кількістю приміщень в будинку, господарських будівель та споруд. Іншим співвласникам будинку також були виділені окремі квартири з господарськими будівлями та спорудами. На час придбання спадкодавцем своєї ізольованої квартири № 1 всі три квартири в будинку мали окремі входи до них, окремі лічильники на електропостачання, окреме опалення, водопостачання. ОСОБА_4 того, на кожну квартиру була заведена окрема будинкова книга. Як стверджують позивачі, 06 лютого 2007 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11, смерть якого настала 16 березня 2006 року, кожен по ? частині спадкового майна, до складу якого увійшло 4/25 частини будинку по вул. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області, а не 1/5 частина, яка належала спадкодавцеві згідно договору купівлі-продажу від 28 червня 1971 року. У 2014 році їм стало відомо, що 18 жовтня 1973 року спадкодавець ОСОБА_11 отримав свідоцтво про право власності на будинок на 4/25 частини будинку, яке було видано виконавим комітетом ОСОБА_3 міської ради депутатів відповідно до протоколу № 21 від 11 жовтня 1973 року взамін договору купівлі-продажду 1/5 частини будинку від 28 червня 1971 року. Позивачі вважають дане свідоцтво про право власності на будинок на 4/25 частини будинку по вул. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області, видане виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради 18 жовтня 1973 року, - незаконним, так як за цим свідоцтвом частка спадкодавця ОСОБА_11 у праві власносі на будинок була незаконно зменшена з 1/5 на 4/25. ОСОБА_4 того, у звязку з видачею вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_11 був позбавлений права власності на всі господарські будівлі та споруди у домоволодінні, так як у свідоцтві від 18 жовтня 1973 року вони не були зазначені. Як зазначають позивачі, підставою для зміни часток співвласників будинку виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради стало те, що іншими співвласниками будинку, а саме квартир № 2 та № 3, були самочинно збудовані сараї, які потім рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 30 серпня 1973 року було дозволено узаконити. Але вони вважають, що узаконення сараїв ніяким чином не могли впливати на зміну частки спадкодавця ОСОБА_11 у будинку, так як відповідно до статті 119 Цивільного кодексу УРСР, що діяла на час прийняття рішення про зміну часток, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні, коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку. Однак на час видачі спірного свідоцтва від 18 жовтня 1973 року таких змін у будинку не було. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів, тощо) не є підставою для збільшення встановленого розміру частки в праві власності на будинок (зміни часток будинку), тому видача спірного свідоцтва спадкодавцю та зменшення його частки у будинку внаслідок того, що інші співвласники будинку збудували сараї, є незаконним. Як вважають позивачі, існування такого спірного свідоцтва є перешкодою у оформленні ними спадщини після смерті ОСОБА_11 у вигляді законної частки у будинку та господарських спорудах, яка становить 1/5 частину, та була придбана і належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 28 червня 1971 року. Про порушення свого права позивачі дізналися у 2014 році під час розгляду судом справи за позовом ОСОБА_5 про виділ частки з майна, а тому вважають, що не пропустили строк позовної давності звернення до суду з даним цивільним позовом.

З огляду на вище зазначене, позивачі просять суд: поновити строк на звернення до суду з даним позовом; визнати незаконним свідоцтво про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, який розташований за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської область, виданого 18 жовтня 1973 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів ОСОБА_11, взамін договору купівлі продажу 1/5 частини будинку, посвідченого нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 28 червня 1971 року; визнати незаконним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) житлового будинку розташованого за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, на імя ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11І, ОСОБА_14

Позивач ОСОБА_10 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_10, ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. При цьому він зазначив, що свідоцтво про право власності на будинок на 4/25 частини будинку по вул. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області, видане виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради 18 жовтня 1973 року, слід визнати незаконним, так як за цим свідоцтвом частка спадкодавця ОСОБА_11 у праві власносі на будинок була незаконно зменшена з 1/5 частин на 4/25 частин будинку. Підставою для зміни часток співвласників будинку виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради стало те, що іншими співвласниками будинку, тобто квартир № 2 та № 3, були самочинно збудовані сараї, які потім рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 30 серпня 1973 року було узаконено. Як зазначає представник позивачів ОСОБА_2, існування такого спірного свідоцтва є перешкодою у оформленні ОСОБА_1 та ОСОБА_10 спадщини після смерті ОСОБА_11 у вигляді законної частки у будинку та господарських спорудах, яка становить 1/5 частину, та була придбана і належала спадкодавцю ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 28 червня 1971 року. ОСОБА_4 того, він наголошує, що слід визнати незаконним свідоцтво спадкодавця про право особистої власності на будинок на 4/25 частин у будинку, а не на домоволодіння, так як відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР Міністерства комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка діяла станом на 11 жовтня 1973 року на момент прийняття рішення виконкомом ОСОБА_3 міської ради, за адресою по вул. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області існує один житловий будинок з окремо ізольованими квартирами з окремими до них надвірними будівлями та спорудами.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» не зявився, але до початку розгляду справи по суті 27 жовтня 2015 року надали суду заяву, у якій просять суд розглядати дану цивільну справу без участі їх представника.

15 вересня 2015 року представник відповідача ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» надав суду письмове заперечення проти позовних вимог позивачів ОСОБА_1, де зазначає наступне. Домоволодіння по пров. Михайленка, 4, м. Охтирка Сумської області перебуває у спільній частковій власності співвласників, а саме: ОСОБА_15- 4/50 частини, ОСОБА_10- 4/50 частини, ОСОБА_5 9/25 частини, ОСОБА_7 12/25 частини домоволодіння. Відповідно до заяв колишніх співвласників домоволодіння по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської обалсті - ОСОБА_11 від 10 жовтня 1973 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 25 вересня 1973 року, ОСОБА_14 від 25 вересня 1973 року, у яких вони просять змінити їх ідеальні частки у домоволодінні в звязку з проведеними добудовами, ОСОБА_9 підприємством «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» було проведено розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння. Рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року були задоволені заяви співвласників та видано їм свідоцтва про право власності із зазначенням змінених часток у праві власності на домоволодіння. На підставі даних свідоцтв право власності було зареєстровано в ОСОБА_3 міському бюро технічної інвентаризації, а саме: за ОСОБА_11 4/25 частини, за ОСОБА_12 12/50 частини та ОСОБА_13 12/50 частини, за ОСОБА_14 9/25 частини. У подальшому ОСОБА_14 продала 9/25 частини домоволодіння ОСОБА_16 згідно договороу купівлі-продажу від 30 листопада 1973 року, а та в свою чергу подарувала 9/25 частини ОСОБА_5 згідно договору дарування від 29 жовтня 1983 року. Після смерті ОСОБА_12 спадщину на 12/50 частини домоволодіння прийняв ОСОБА_13 згідно свідоцтва про право на спадщину від 06 лютого 1992 року, а після смерті ОСОБА_13 спадщину прийняла ОСОБА_7 на 24/50 частини згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 травня 2000 року. Після сметрі ОСОБА_11 спадщину прийняли ОСОБА_10 та ОСОБА_1 по 4/50 частини домоволодіння згідно свідоцтв про право на спадщину від 06 лютого 2007 року. З огляду на вищезазначене, представник відповідача ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як зміни часток співвласників домоволодіння відбулися за згодою всіх співвласників домоволодіння згідно їх письмових заяв. Розрахунок нових ідеальних часток співвласників був проведений спеціалістами ОСОБА_3 МБТІ відповідно до вимог закону. ОСОБА_11 з моменту зміни його частки у домоволодінні і до його смерті питання про скасування свідоцтва про право власності на 4/25 частини домоволодіння не ставив, був згоден зі зміною ідеальних часток у домоволодінні, а тому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_10 не можуть ставити питання про скасування спірного свідоцтва. ОСОБА_4 того, пройшов тривалий час після того, як були видані свідоцтва про право власності зі зміненими частками співвласників, та з того часу співвласники домоволодіння змінювались. Представник відповідача ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» просить суд також застосувати строк позовної давності, так як позивачі дізналися про порушення свого права у 2007 році, коли оформили свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_11, і поважних причин пропуску строку позовної давності не зазначили.

Представник ОСОБА_3 міської ради Сумської області та виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 28 червня 1971 року ОСОБА_11 згідно договору купівлі-продажу була придбана 1/5 частина домоволодіння по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області. 18 жовтня 1973 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих від 11 жовтня 1973 року співвласникам будинку були видані свідоцтва про право власності на домоволодіння зі зміненими ідеальними частками. Дане рішення виконкому було прийнято згідно заяви ОСОБА_11 та заяв всіх інших співвласників домоволодіння, які прохали змінити ідеальні часки в звязку з добудовами в домоволодінні та видачею свідоцтва про право власності. Починаючи з 1973 року декілька разів змінювались співвласники домоволодіння по пров. Михайленка,4 м. Охтирка Сумської області. Дане домоволодіння є спільною частковою власністю, тому вважає, що визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_11 на 4/25 частини домоволодіння у подальшому спричинить зміну часток інших співвласників, які не заявляли бажання про їх зміну. Також він зазначає, що за життя спадкодавець ОСОБА_11 не оскаржував свідоцтво про право власності на 4/25 частини домоволодіння. ОСОБА_4 того, представник ОСОБА_3 міської ради Сумської області та виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області просить застосувати строк позовної давності до вимог позивачів, так як позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11 06 лютого 2007 року, і саме з цього часу довідалися про розмір частки домоволодіння, що належала за життя ОСОБА_11

Представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6 та представник третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, пояснивши, що скасування рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року про зміну ідеальних часток та свідоцтва про право власності ОСОБА_11 на 4/25 частини домоволодіння по пров. Михайленка,4 м. Охтирка Сумської області призведе до зміни їх ідеальних часток у домоволодінні як співвласників домоволодіння, з чим вони категорично не згодні. ОСОБА_4 того, вони зазначили, що з моменту прийняття рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради про зміну ідеальних часток пройшло 42 роки, з того часу змінювались співвласники даного домоволодіння. Тому вони просять суд застосувати строк позовної давності до вимог позивачів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення представника позивачів ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», представника відповідачів ОСОБА_3 міської ради Сумської області та виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області, пояснення представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази та оригінал інвентарної справи на житловий будинок за адресою: пров. Крилова, буд. 4 (зараз пров. Михайленко буд. 4), м. Охтирка Сумської області, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на даний час житловий будинок по пров. Михайленка, 4 (колишній пров. Крилова, 4) м. Охтирка Сумської області належить на праві спільної часткової власності наступним співвласникам: ОСОБА_7 12/25 частини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 2000 року, серії АВК № 476338, ОСОБА_5 9/25 частини згідно договору дарування від 29 жовтня 1983 року, зареєстровано у реєстрі за № 3883, решту 4/25 частини даного житлового будинку прийняли в спадщину ОСОБА_10 та ОСОБА_1 після смерті попереднього співвласника ОСОБА_11, смерть якого настала 16 березня 2006 року.

Спочатку спірний житловий будинок по пров. Михайленка, 4 (колишній пров. Коритниковий, 6, потім пров. Крилова, 4) у місті Охтирка Сумської області належало на праві власності ОСОБА_17, що підтверджується Посвідченням від 31 жовтня 1933 року, виданим ОСОБА_3 міською радою депутатів, згідно якого вказаний будинок було денаціоналізоване та передано у приватну власність ОСОБА_17.

Пізніше, 22 липня 1958 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_17 продала ОСОБА_14 1/5 частину вищевказаного домоволодіння по пров Крилова, 4 (нині пров. Михайленка, 4) м. Охтирка Сумської обалсті, яке складалось з одного деревяного будинку на пять кімнат, обложеною цеглою, критого залізом, пристройки деревяної критої залізом, сараю деревяного, критого залізом.

04 серпня 1958 року згідно договору дарування ОСОБА_17 подарувала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 4/5 частини вказаного вище домоволодіння по пров Крилова, 4 (нині пров. Михайленка,4) м. Охтирка Сумської області у рівних долях, яке складалось з одного деревяного будинку на пять кімнат, обложеною цеглою, критого залізом, пристройки деревяної, критої залізом, сараю деревяного, критого залізом.

У подальші роки співвласники житлового будинку по пров. Крилова, 4 (нині пров. Михайленка,4) м. Охтирка Сумської області неодноразово змінювались.

Так, 12 листопада 1962 року згідно договору дарування ОСОБА_19 подарував ОСОБА_13 та ОСОБА_12 2/5 частини домоволодіння по пров. Крилова, 4 (нині пров. Михайленка, 4) м. Охтирка Сумської в рівних долях.

31 березня 1967 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_18 продала ОСОБА_14 2/5 частини будинку по пров. Крилова, 4 (нині пров. Михайленка,4) м. Охтирка Сумської області.

18 серпня 1967 року згідно договору купівлі продажу ОСОБА_14 продала ОСОБА_20 1/5 частину вказаного вище будинку.

28 червня 1971 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_20 продав ОСОБА_11 1/5 частину будинку та відповідну частину надвірних будівель, розташованих по пров. Крилова, 4 (нині пров. Михайленка, 4) м. Охтирка Сумської області.

Станом на вересень 1973 року житловий будинок по пров. Крилова, 4 (нині пров. Михайленка, 4) м. Охтирка Сумської області належало на праві спільної часткової власності співвласникам: ОСОБА_11 1/5 частина, ОСОБА_14 2/5 частини, ОСОБА_13 та ОСОБА_12К 2/5 частини (по 1/5 частини кожному).

Судом також було встановлено, що 25 вересня 1973 року з письмовою заявою про зміну ідеальних долей у домоволодінні по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області та оформлення за ними права власності в рівних долях до виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів звернулися ОСОБА_13 та ОСОБА_12, зазначивши в заяві, що рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 30 серпня 1973 року їм узаконено самовільно збудовані сарай літ. Д з прибудовою літ.д1, погріб літ. д, крім того, вони користуються в будинку кімнатами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5.

25 вересня 1973 року з заявою про зміну ідеальний долей у домоволодінні по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області та оформлення за нею права власності до виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів звернулася ОСОБА_14, яка в заяві зазначила, що вона користується кімнатами 2-1,2-2, 2-3, сараєм літ. Б, прибудовою літ. б.

10 жовтня 1973 року ОСОБА_11 звернувся з письмовою заявою до виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих про зміну ідеальних долей у будинку по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області згідно його користування в будинку кімнатою 1-1 площею 6,65 кв.м, кімнатою 1-2 площею 6,83 кв.м, кімнатою 1-3 площею 7,6 кв.м, сараєм В, погребом Г, та просив видати новий документ про зазначене.

10 жовтня 1973 року спеціалістами ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» було проведено розрахунок ідеальних долей на домоволодіння по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Смуської області, виходячи з користування приміщеннями у будинку та господарськими спорудами, які були вказані у заявах співвласників будинку. ОСОБА_21 даного розрахунку доля ОСОБА_11 становить 4/25, ОСОБА_14 9/25, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 12/25.

08 жовтня 1973 року ОСОБА_9 підприємством «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» надано Висновок про можливість оформлення документів на право власності на будинок з господарськими спорудами в таких ідеальних долях: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по 12/25 частини, ОСОБА_14 9/25 частини, ОСОБА_11 4/25 частини.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих від 11 жовтня 1973 року відповідно до Інструкції про порядок реєстрації домоволодінь в містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року було задоволено прохання ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_14 про затвердження ідеальних долей та оформлення правовстановлюючих документів на будинок в м. Охтирка по пров. Михайленка, 4; та було вирішено видати ОСОБА_14 свідоцтво про право особистої власності на 9/25 частини будинку з надвірними спорудами, ОСОБА_11 видати свідоцтво про право власності на 4/25 частини, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на 12/25 частини в рівних долях.

ОСОБА_4 того, судом було встановлено, що 18 жовтня 1973 року виконкомом ОСОБА_3 міської ради на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року ОСОБА_11 видано свідоцтво про право особистої власності на будинок, яке засвідчує його право власності на 4/25 будинку, розташованого по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області.

18 жовтня 1973 року виконкомом ОСОБА_3 міської ради свідоцтва про право особистої власності на будинок були видані ОСОБА_14 на 9/25 будинку та ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на 12/25 будинку, розташованого по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області в рівних долях.

Право власності співвласників домоволодіння у відповідних частках було зареєстровано в ОСОБА_9 підприємстві «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації» на підставі вказаних вище свідоцтв про право особистої власності на будинок.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що є всі підстави для визнання недійсними рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих від 11 жовтня 1973 року та свідоцтва про право особистої власності ОСОБА_11 на 4/25 частини будинку по пров. Михайленка, 4 м. Охтирка Сумської області від 18 жовтня 1973 року, виходячи з наступного.

Як передбачено п. 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка діяла станом на 11 жовтня 1973 року, тобто на момент прийняття рішення виконкомом ОСОБА_3 міської ради під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

ОСОБА_21 п. 3 вищевказаної Інструкції якщо домоволодіння складається з двох або більше жилих будинків, які належать громадянам на праві особистої власності, такі будинки з приналежними до них надвірними будівлями підлягають виділенню з складу домоволодінь, як самостійні, з закріпленням за кожним з них окремої земельної ділянки під окремим номером по вулиці, провулку, площі. Коли виділити такі будинки з складу домоволодіння неможливо з

технічних причин, що підтверджується рішенням виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, реєстрація цих будинків (їх частин) провадиться в складі домоволодіння.

ОСОБА_4 того, відповідно до п. 26 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка діяла станом на 11 жовтня 1973 року, тобто на момент прийняття рішення виконкомом ОСОБА_3 міської ради, якщо один з власників спільного будинку з дозволу місцевого органу влади зробив прибудову або перебудову, внаслідок чого належна йому частка в загальній власності змінилась, і ніхто з співвласників цього не оспорює, орган комунального господарства, а де його немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих, за письмовою заявою співвласників і після належної перевірки, на підставі рішення виконкому про зміну часток, які належали співвласникам, і про оформлення права власності в нових розмірах, видає кожному з них замість правовстановлюючих документів, які вони мають, свідоцтва про право особистої власності на відповідну частку будинку (домоволодіння) (додаток N 2, 2-а). Спори між співвласниками відносно належних їм часток у спільному будинку вирішуються судом в загальнопозовному порядку.

Беручи до уваги вищевикладене, проаналізувавши інвентарну справу на житловий будинок за адресою: пров. Крилова, буд. 4 (зараз пров. Михайленко буд. 4), м. Охтирка Сумської області, судом було встановлено, що за даною адресою перебуває один житловий будинок з окремими ізольованими квартирами та з окремими надвірними будівлями і спорудами. ОСОБА_4 того, про фактичне поквартирне користування будинком свідчать окремі будинкові книги на окремо виділені квартири № 1, № 2, № 3, окремі рахунки на оплату комунальних послуг та окремі лічильники на постачання комунальних послуг в кожну квартиру окремо.

ОСОБА_21 119 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що діяв на момент виникнення спірного свідоцтва про право особистої власності на будинок 18 жовтня 1973 року, коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Відповідно до Висновку про розділ домоволодіння між трьома співвласниками по пров. Крилова,4 (нині пров. Михайленка,4) м. Охтирка Сумської області, складеного спеціалістами ОСОБА_3 МБТІ від 21 квітня 1966 року вбачається, що ОСОБА_14 займає приміщення 1-1, 1-2 загальною площею 13,5 кв.м, що сладає 1/5 частину будинку; ОСОБА_22 займає приміщення 2-1, 2-2 загальною площею 29,4 кв.м, що складає 2/5 частини; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 займають приміщення 3-1, 3-2, 3-3, 3-4 загальною площею 30,8 кв.м, що складає 2/5 частини. Тобто перевіркою ОСОБА_3 МБТІ встановлено, що згідно реальним та ідеальним часткам належним співвласникам домоволодіння по пров. Крилова, 4 м. Охтирка Сумської області: ОСОБА_14 належить 1/5 частина, ОСОБА_12 належить 1/5 частина, ОСОБА_13 належить 1/5 частина, ОСОБА_22 належить 2/5 частини домоволодіння.

Судом також встановлено, що станом на момент прийняття рішення виконкомом ОСОБА_3 міської ради депутатів 11 жовтня 1973 року в будинку були проведені прибудови та перебудови, а саме: до приміщень 1-1 та 1-2 збудована кирпична прибудова 1-3 площею 7,6 кв.м (замість деревяної прибудови а1 площею 6,3 кв.м), якою користувався ОСОБА_11, приміщення деревяної прибудови літ.а (галерея) переобладнано в два капітальних приміщення, обкладених цеглою: 2-3 площею 6,57 кв.м та 3-5 площею 5.67 кв.м, якою відповідно користувались ОСОБА_14 та ОСОБА_13 і ОСОБА_12 ОСОБА_4 того, в будинковолодінні самовільно збудовані ОСОБА_14 сарай літ. Б з прибудовою літ. б, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 - сарай літ. Д, з прибудовою літ. д1, погрібом літ. д.

Тобто, в користуванні співвласника 1/5 частини будинку зявилось приміщення 1-3 площею 7,6 кв.м, в користуванні співвласників 2/5 частин будинку зявились приміщення 2-3 площею 6,57 кв.м та 3-5 площею 5,67 кв.м, тим самим збільшилась корисна площа будинку.

Таким чином, судом встановлено, що з урахуванням проведених у будинку прибудов та перебудов та відповідно до фактичного користування приміщеннями в будинку та господарськими спорудами їх співвласниками, ОСОБА_3 МБТІ проведено розрахунок ідеальних часток співвласників будинковолодіння, а у подальшому такі прибудови та перебудови були узаконені. Але дані прибудови та перебудови співвласників будинку за адресою: пров. Крилова, буд. 4 (зараз пров. Михайленко буд. 4), м. Охтирка Сумської області не можуть впливати на зміну частки спадкодавця ОСОБА_11 у будинку, так як такі прибудови стали власністю інших співвласників, а ОСОБА_11 28 червня 1971 року придбав саме 1/5 частину будинку та відповідну до неї частину надвірних будівель.

ОСОБА_21 п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», з наступними доповненнями 25 травня 1998 року, при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок.

Відповідно до Ст. 119 Цивільного кодексу Української РСРвимоги про зміну розміру часток можуть бути пред'явлені як учасниками спільної власності, частка яких збільшилась, так і тими з них, частка яких зменшилась внаслідок проведеної іншими співвласниками прибудови, надбудови чи перебудови, а також у зв'язку зі зносом частини будинку, що входила до їх частки.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов обгрунтованого висновку, що спірне свідоцтво про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, що було видане взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, який розташований за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, видане 18 жовтня 1973 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів ОСОБА_11, взамін договору купівлі продажу 1/5 частини будинку, посвідченого нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 28 червня 1971 року, є незаконним та його слід визнати недісним, так як дане свідоцтво суттєво змінило частку спадкодавця ОСОБА_11 у будинку та у подальшому вплинуло на обсяг успадкованого нерухормого майна позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_11 У звязку з цим необхідно визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) житлового будинку розташованого за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, на імя ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11І, ОСОБА_14, на підставі якого було видане спірне свідоцтво на імя ОСОБА_11.

ОСОБА_21 ч.1 Ст. 317, ч.2 і 3 Ст. 319 та ч. 1 Ст. 321 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено Ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). ОСОБА_23 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 152 Житлового кодексу Української РСР, що дії й на даний час, встановлено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

ОСОБА_21 із ч. 1 Ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту Ст.ст. 11,15 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Способи захисту судом цивільних прав визначені статтею 16 Цивільного кодексу України та іншим спеціальним законодавством України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду з позовом, особа повинна визначити такий спосіб захисту порушених цивільних прав, який призведе до реального їх поновлення.

Разом з тим, судом було зясовано, що позивачами було заявлено лише позовні вимоги про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, який розташований за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, виданого 18 жовтня 1973 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів ОСОБА_11, взамін договору купівлі продажу 1/5 частини будинку від 28 червня 1971 року; та про визнання незаконним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) житлового будинку розташованого за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, на імя ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11І, ОСОБА_14 Оскільки інших вимог, направлених на поновлення порушених прав позивачі у даному цивільному провадженні не заявляли, відповідними своїми правами, наданими їм процесуальним законодавством не скористалися, а тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує справу лише в межах заявленого позову на підставі наданих доказів.

Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.

При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозвязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен зясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.

На підставі вищевикладеного, Ст. 119 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР Мінісерства комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, Ст. ст. 319, 320, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, керуючись Ст. Ст. 10, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Сумської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, задовольнити повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) жилого будинку всупереч статті 119 ЦК Української РСР; про визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі-продажу 1/5 (5/25-х) частини будинку, задовольнити повністю.

Визнати незаконним свідоцтво про право особистої власності на будинок на його 4/25 частини, виданого взамін договору купівлі продажу 1/5 (5/25-х) частин будинку, який розташований за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, виданого 18 жовтня 1973 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів ОСОБА_11, взамін договору купівлі продажу 1/5 частини будинку, посвідченого нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 28 червня 1971 року.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 11 жовтня 1973 року в частині затвердження нових ідеальних долей (частин) житлового будинку розташованого за адресою: пров. Михайленко, 4, м. Охтирка Сумської області, на імя ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11І, ОСОБА_14

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», , що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, буд. 27 А, м. Охтирка Сумської області, з ОСОБА_3 міської ради Сумської області, , що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 11, м. Охтирка Сумської області, з виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області, , що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 11, м. Охтирка Сумської області, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 підприємства «ОСОБА_3 міське бюро технічної інвентаризації», , що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, буд. 27 А, м. Охтирка Сумської області, з ОСОБА_3 міської ради Сумської області, , що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 11, м. Охтирка Сумської області, з виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області, , що знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, буд. 11, м. Охтирка Сумської області, на користь ОСОБА_10 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_24