Дата документу 19.01.2015
Справа № 501/4218/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, стверджуючи, що вона є спадкоємицею за заповітом складеного 14.02.2007 року її матір'ю ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до заповіту їй (позивачці) у спадщину перейшло все майно, а саме ? частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала її матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 1998 року.

Позивачка вказує в позові, що при її зверненні до Іллічівської державної нотаріальної контори Одеської області щодо вступу у спадщину, їй стало відомо, що до цієї нотаріальної контори також звернулася із заявою на спадкування її рідна сестра ОСОБА_3, яка відповідно до закону має обов'язкову частку у спадщині.

Однак, позивачка стверджує, що відповідачка підлягає усуненню від права на спадкування з наступних підстав.

Позивачка вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 1998 року, виданого Іллічівською міською радою, квартира АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 (батько), який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, частка якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 серпня 2007 року перейшла до неї )позивачки), після чого позивач є власником ? частини вищевказаного майна; ОСОБА_5 (мати) належала ? частки; ОСОБА_7 (сину позивача) належить ? частки.

Вона (позивачка) разом з батьками та своїм сином постійно проживала у вказаній квартирі. Через смерть батька, у 2008 році матір позивача сильно захворіла на інсульт та з цього часу позивачка вказує, що вона взяла не себе повний обов'язок по наданню всілякої допомоги та догляду за своєю матір'ю (надання ліків, гігієнічні процедури, годування, санітарне обслуговування, морально-психологічна допомога, придбання необхідної медикаментозної бази для лікування, консультування з лікарями). Захворювання продовжувалося на протязі піти років. Після погіршення стану здоров'я матері, позивачка у 2010 році звільнилася з місця роботи для того, щоб цілодобово доглядати за матір'ю. Під час хвороби матері, 14.03.2012 року позивачка народила дитину.

Позивачка зазначає в позові, що вона повідомляла відповідача про стан здоров'я матері та виконати обов'язок перед нею (допомогти матеріально, фізично, морально), але відповідачка один раз приїхала та подивилася на матір з початку захворювання у 2008 році.

Позивачка вважає, що відповідачка чітко усвідомлювала обтяжуючі обставини, які супроводжували родину позивача під час догляду за їх матір'ю, усвідомлювала свій обов'язок перед матір'ю, наслідки тяжкого стану здоров'я, але навмисно ухилялася від будь якого втручання по наданню допомоги для ОСОБА_5

У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та спросить суд усунути від права на спадкування ОСОБА_3 на спадщину, що відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5.

За змістом ст.1224 ч.3, 5 ЦК України не мають права на спадкування особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.6) правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 1998 року, виданого Іллічівською міською радою, квартира АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 та членам його сім'ї - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних долях (а.с.7-8).

Згідно копії довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.40), ОСОБА_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є дітьми ОСОБА_5 (а.с.51, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5). Сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері.

Після смерті матері ОСОБА_5, її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Іллічівської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с.38-39).

ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом складеного 14.02.2007 року її матір'ю ОСОБА_5 (а.с.6). Відповідно до заповіту ОСОБА_1 у спадщину перейшло майно, що належало її матері, а саме: ? частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала її матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 1998 року (а.с.9).

Також, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційного посвідчення - ОСОБА_1 належить ? частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала її батькові ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.63-64).

Судом встановлено, що згідно копії висновків ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України» (а.с.15), мати сторін ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду і не здатна самостійно самообслуговуватися.

Сторони визнали, що відповідач ОСОБА_3 постійно, проживає за адресою: АДРЕСА_2

За інформацією управління соціальної політики Іллічівської міської ради від 25.07.2014 року №3275, ОСОБА_1 з 14.02.2012 року по 18.10.2013 року перебувала на обліку в Управлінні соціальної політики, як одержувач компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі похилого віку ОСОБА_5 (а.с.12-15).

Доказів того, що померла потребувала коштів на придбання ліків і догляд, а пенсії соціальної компенсації їй було недостатньо, позивачем не надано, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на встановлене, відсутні підстави вважати, що померла ОСОБА_5 потребувала матеріального утримання, а відповідач ухилявся від його надання. Доводи позивача в цій частині, є неспроможними.

В матеріалах справи міститься нотаріально складена заява ОСОБА_5 від 28.01.2012 року, якою та просить відповідача допомоги подолати хворобу (допомогти трішки грошима або в його догляді) замість ОСОБА_1, оскільки вона вагітна (а.с.18). Проте суд звертає уваги на те, що з докази фактичного отримання заяви відповідачем відсутні.

Зважаючи на те, що позивач постійно мешкав разом зі своїм батьком в одній квартирі, що саме позивач перебувала на обліку в Управлінні соціальної політики, як одержувач компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі похилого віку ОСОБА_5 і в інтересах підопічної мала розпоряджалася її грошовими коштами, що до обов'язків позивача входило дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати доглядом та лікуванням, неспроможними є посилання позивача та суду на те, що померлий спадкодавець потребував фізичної допомоги у вигляді соціально-побутового обслуговування та іншої допомоги, яку надавав позивач і вимагав цього від відповідача, а відповідач свідомо від надання ухилявся.

Жодних підстав вважати, що відповідачка за вищевикладених обставин усвідомлювала потребу у надані допомоги матері, усвідомлювала її необхідність для її фізичного існування, та при цьому навмисно і свідомо не виконувала покладеного на неї законом обов'язку, суд не вбачає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10, сусідка померлої ОСОБА_5 пояснила, що померла скаржилася на стан свого здоров'я, не виходила на вулицю, до неї приходив лікар, допомоги не просила, догляд за померлою здійснювала її донька ОСОБА_1.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_22. сусідки позивачки в судовому засіданні пояснила, що знає сторони з дитинства, їх мати була повною жінкою, погано пересувалася, догляд за померлою здійснювала її донька ОСОБА_1 та вона ніколи не скаржилася, що їй потрібні гроші або інша допомога, донька і зять допомагали їй у всьому (прали, прибирали, готували їжу, кормили, тощо), відповідачка приходила до матері рідко.

Свідок ОСОБА_14 знайома сім'ї в судовому засіданні пояснила, що приносила ОСОБА_5 пенсію у розмірі 1000 - 1100 грн. щомісяця, та була повною жінкою, на вулицю не виходила, ніколи не скаржилася, що їх не вистачає грошей, іжі, доглядала за нею її донька ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_15, сусідка позивача в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю ОСОБА_5 з дитинства, померла була хворою людиною, у неї була проблема з ногами, одишка, доглядала за матір'ю ОСОБА_1, померла жалілася, що друга донька ОСОБА_3 не приходить до неї, хотіла її бачити.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює 15 років медичною сестрою, надавала, за призначенням лікаря, померлій медичні послуги на дому, доглядала померлою її донька ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_17, дільничний лікар ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 3-4 рази в рік навідувала її на дому, постійно бачила ОСОБА_1, надавала останній довідку про те, що вона може бути опікуном для призначення соціальної допомоги.

Свідчення вказаних свідків про те, що вони відповідачку вони не бачили, що догляд за померлим спадкодавцем здійснювала тільки позивачка, яка мешкала з нею, не є доказами ухилення відповідачки від виконання обов'язку щодо надання допомоги спадкодавцю.

Також, свідок ОСОБА_18 знайома відповідача в судовому засіданні пояснила, що знає сторони по справі з 1978 року, у них були добрі стосунки, разом відмічали день народження ОСОБА_3 (55 років), остання перенесла дві операції, чоловік в тяжкому стані, донька теж перенесла операції. ОСОБА_3 розповідала, що їздила до матері провідувати.

Свідок ОСОБА_20, донька відповідача в судовому засіданні пояснила, що після смерті дідуся вона приходила до бабусі та допомагала їй, забезпечувала бабусю ОСОБА_1, оскільки та проживала разом з бабусею. Також свідок пояснила, що її мати ОСОБА_3 є хворою людиною, ходить з паличкою, тому частко не могла ходити до бабусі, але передавала через неї (свідка) гроші для бабусі, на які купували все необхідне для неї.

Свідок ОСОБА_21, син відповідачки в судовому засіданні пояснив, що приходив до своєї бабусі ОСОБА_5, яка проживала разом з ОСОБА_1, приносив гостинці, бабуся ніколи не скаржилася ні на життя, ні на його мати. Інколи ОСОБА_1 зверталася до них з проханням надати фінансову допомогу (на ліки, їжу і т.і), яку вони по можливості надавали.

Отже, об'єктивні та беззаперечні докази свідомого ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві відсутні.

Крім того, судом встановлено, що згідно листа ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України» від 28.10.2014 року №01/17-193 ОСОБА_3 знаходиться під наглядом лікаря загальної практики сімейної медицини з діагнозом: Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ Б ступеню, риск 1У степеню, серцева недостатність ІІ ступеню, ожиріння ІІІ-ІУ ступеню, хронічний гастродуоденит, атрозо-артрит колінних суглобів. Знаходилась на амбулаторному лікуванню в 2011 році з діагнозом: ІБС, закрита травма лівого колінного суглобу, атрозо-артрит колінних суглобів; в 2012 році знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом: ІБС. У вересні - жовтні 2012 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України» (а.с.78, 128).

Також у вказаному листі вказано, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 01.01.2014 року до стаціонару ДЗ «ІБЛ на ВТ МОЗ України» за медичною допомогою не зверталася, на стаціонарному лікуванні не перебувала (а.с.128).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач сама є хворою особою, перенесла операції та сама потребує допомоги.

Також, спростовуються твердження позивачки в суді, що вона самостійно здійснювала заходи по похованню матері та відповідачка не надавала їй у цьому ніякої допомоги.

Так, згідно копій товарного чеку від 20.11.2013 року за послуги по похованню та накладною №12 від 20.11.2013 року за поминальний обід (а.с.88), оригінали яких були досліджені у судовому засіданні, вбачається, що проводив розрахунки за вказані послуги ОСОБА_21 - син відповідачки (а.с.152).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.1224 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ст.ст.212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування ОСОБА_3 на спадщину, що відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення, або отримання його копії.

Суддя (підпис)

Копія вірна

Рішення не набуло чинності

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко