Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/996/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Попович С. М.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

09.04.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів Гайсюка О.В.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Діманова Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 02 березня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 грудня 2006 року між філією - Олександрійське відділення № 3070 АТ «Ощадбанк» та гр. ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1656, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 104 400 грн. на 84 місяці з терміном остаточного погашення кредиту 21 грудня 2013 року, з відсотковою ставкою 18% річних, для придбання автомобіля Ford Fusion.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 21 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Олександрійське відділення №3070 ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір поруки №1656, відповідно якого ОСОБА_4 зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях за кредитним договором № 1656 від 21 грудня 2006 року солідарно та у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3

Вказано, що у зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань по кредитному договору, банком було подано заяву до суду в порядку наказного провадження про солідарне стягнення дострокового боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду від 03 січня 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості, яка станом на 11 грудня 2007 року становила 115 828,64 грн. ( із них заборгованість по кредиту - 104 400 грн., нарахованих відсотків - 11 428,64 грн.).

Зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 03 січня 2008 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, на що судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення заяви без задоволення.

Боржником було подано апеляційну скаргу та 21 травня 2014 року апеляційний суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив, судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 січня 2008 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь філії - Олександрійське відділення № 3070 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості по кредитному договору № 1656 від 21 грудня 2006 в сумі 115 828,64 грн. та судових витрат в сумі 304,58 грн. скасовано.

Ухвало Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2014 року, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою банку на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області відмовлено, ухвалу залишено в силі.

Вважає, що у зв'язку із скасуванням судового наказу від 03 січня 2008 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованості по кредитному договору № 1656 від 21 грудня 2006 року в сумі 115 828,64 грн. та судових витрат в сумі 304, 58 грн. банк має право пред'явити вимоги в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову, та стягнення основної суми кредиту (тіло) - 104 400 грн. та нарахованих, але несплачених відсотків в сумі -11 428,64 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 02 березня 2015 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовлено.

В апеляційній скарзі банком ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, з підстав порушення, на його думку, норм матеріального і процесуального права та недоведеності обставин, які суд вважав встановленими. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду, а його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника банку Євенко Л.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_3, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2006 року між філією Олександрійське відділення № 3070 АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1656, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 104 400 грн. на 84 місяці з терміном остаточного погашення кредиту 21 грудня 2013 року з відсотковою ставкою 18% річних відповідно до п.1.1, 1.5.1.1 кредитного договору для придбання автомобіля Ford Fusion.

Відповідно до п. 1.3. кредит був наданий позичальнику шляхом перерахування коштів на рахунок ПП «Олексанріяоптторг», що підтверджується: платіжним дорученням № 485354 від 21 грудня 2006 року, розпорядженнями від 21 грудня 2006 року та квитанцією на оплату послуг по кредитуванню на автомобіль № 2 від 21 грудня 2006 року.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 21 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Олександрійське відділення №3070 ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір поруки № 1656, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях за кредитним договором № 1656 від 21 грудня 2006 року солідарно та у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 (п.3.1 договору поруки).

Відповідно до п.8.1 кредитного договору № 1656 від 21 грудня 2006 року цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, що передбачено ч. 4 ст. 639 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що кредитний договір № 1656 від 21 грудня 2006 року не був нотаріально посвідчений, тому він є неукладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржником за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Договором поруки може бути забезпечене виконання лише укладеного договору.

Неукладений договір кредиту не тягне за собою виконання зобов'язань за договором поруки.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Судом також встановлено, що 03 січня 2008 року Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2006 року №1656 у розмірі 115 828, 64 грн., з якої 104400 грн. - заборгованість за кредитом, 11 428,64 грн. - нараховані відсотки.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що банк скористався у січні 2008 року своїм правом на дострокове стягнення заборгованості шляхом направлення заяви до позичальника та поручителя, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором слід вважати таким, що настав з січня 2008 року.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та є обґрунтованим.

Встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2014 року у справі № 398/6874/13-ц, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року, Пат «Державний ощадний банк України» відмовлено в задоволенні по кредитному договору від 21 грудня 2006 року в розмірі 104 327,18 грн.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору 24 серпня 2014 року, при цьому заяв про поновлення строку звернення з позовом не заявляв.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав спливу позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді