Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежна Страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ( в ході розгляду справи збільшила позовні вимоги), в якому зазначала, що 05.10.2013 року біля 01.35 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в м.Берегові по вул.Мужайській, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, виїхав на узбіччя, де допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Kia Cerato», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.11.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно звіту про оцінку, виготовленого на замовлення позивача, вартість необхідних для відновлювального ремонту автомобіля запасних частин становить 4009, 48 Євро, що в перерахунку на гривневий еквівалент складає 72 290,92 грн.; вартість ремонтних робіт та матеріалів становить 16 238,25 грн. Тобто, загальна сума завданого позивачці матеріального збитку складає 88 529,17 грн.

В березні 2014 року страхова компанія відповідача ОСОБА_2- ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» виплатила позивачці страхове відшкодування у сумі 34 316,80 грн. Тобто, залишок не погашених збитків складає 54 212, 37 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути з ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» 15 683,20 грн.; з ОСОБА_2- 38 529,17 грн. А також вказувала, що діями ОСОБА_2 їй була завдана моральна шкода, яку позивачка оцінила в 5000 грн. і просила стягнути з останнього.

Рішенням Берегівського районного суду від 13.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, недоведеність обставин справи, які суд вважав доведеними. При цьому вказує, що основним доказом, який став підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, є розписка, яка ніби підтверджує факт отримання позивачкою коштів за матеріальні збитки, однак, на думку ОСОБА_1, цей доказ взагалі не мав враховуватися судом, оскільки не відповідає вимогам закону. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому посилається на аналогічні обставини, що були викладені в позові. Також просила вирішити питання про відшкодування їй судових витрат, з яких 481,44 грн. - судовий збір та 1200 грн. - витрати на правову допомогу.

В ході розгляду справи (19.02.2015 р.) представник позивача апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в ній. В подальше судове засідання він не з»явилася, причини неявки суду не відомі.

Сторона відповідача: ОСОБА_2, ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» у судові засідання не з»являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи та матеріали адміністративної справи № 213 по відношенню до ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 05.10.2013 року біля 01.35 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в м.Берегові по вул.Мужайській, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, виїхав на узбіччя, де допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Kia Cerato», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.20), який належить позивачу, внаслідок чого автомобілі зазнали механічні пошкодження.

Постановою судді Берегівського районного суду від 06.11.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, ст.122-4 КУпАП (а.с.32).

02.03.2013 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/108241, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров»ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ-1102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.59).

09.10.2013 року ПАТ «УПСК» одержало заяву - повідомлення про ДТП від ОСОБА_1(а.с.60-61).

18.11.2013 року позивач подала заяву до ПАТ «УПСК» про страхове відшкодування (а.с.71).

04.03.2014 року ПАТ «УПСК» у зв'язку з настанням страхового випадку у відшкодування завданих матеріальних збитків сплатила ОСОБА_1 кошти в сумі 34316,80 грн. (а.с.33, 72,73).

Згідно акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 09.10.2013 року, здійсненого ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», затрати на ремонт автомобіля позивача складають 35316,80 грн. без ПДВ та 42380,16 грн. з ПДВ (а.с.62-67).

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №105/13 від 07.10.2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Kia Cerato» становить 4009,48 Євро, що на час проведення оцінки становило 65859 грн. (а.с.11-19). В подальшому у зв»язку зі зміною курсу валют, позивач уточнила позовні вимоги, оскільки 4009,48 грн. на час розгляду справи в суді становило 72 290,92 грн. (а.с.94-95).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції встановив повне погашення заборгованості перед позивачкою як ПАТ «УПСК», яке відшкодувало завдані збитки, так і ОСОБА_2 - при цьому послався на надану в ході розгляду справи розписку про отримання ОСОБА_1 3000 дол. США ( а.с. 124).

З вказаним висновком суду не погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься розписка, надана свідком у справі ОСОБА_4 (мати відповідача), згідно якої ОСОБА_1 розписалась в тому, що отримала 3000 дол. США днем 29.12.2013 року (а.с. 124). При цьому, відповідач ОСОБА_2 посилається на вказану розписку як на доказ погашення ним заборгованості перед позивачем за спричинену внаслідок ДТП шкоду.

Згідно положень ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витрати з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Однак, вказана розписка не може бути взята судом до уваги як доказ відшкодування матеріальної шкоди, оскільки не містить відомостей від кого саме і за що ( у відшкодування чого) ОСОБА_1 були отримані кошти.

Крім того, сторона позивача заперечує факт виплати їй будь-яких коштів ОСОБА_2 у відшкодування шкоди спричиненої ДТП.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Колегія суддів констатує, що при встановленні матеріальної шкоди, суд бере до уваги саме акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 09.10.2013 року, складеного ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», яким визначено розмір збитку в сумі 35316,80 грн. без ПДВ та 42380,16 грн. з ПДВ, оскільки такий складено і підписано в присутності потерпілої ОСОБА_1, а також учасником ДТП ОСОБА_2 Такий ніким не оскаржено, а отже він є чинним (а.с.62-70).

При цьому розмір збитку в сумі 72 290,92 грн. згідно звіту №105/13 про оцінку колісного транспортного засобу від 07.10.2013 року, зробленого на замовлення позивачки, судом до уваги не береться, оскільки такий було складено на підставі одностороннього (без запрошення та без участі ОСОБА_2.) протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу позивачки, що є порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ПДВ).

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, розмір страхового відшкодування, який мав бути виплачений страховиком становить: розмір завданого збитку в сумі 42 380,16 ПДВ - 20% ПДВ (7063,36 грн.)= 35 316,80 грн. , тобто ПАТ «УПСК» свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування виконала в повному обсязі (а.с.72,73), тоді, різниця між цими сумами в розмірі 7063,36 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

Вирішуючи питання, щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.23 ЦК України:особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. При визначенні моральної шкоди суд з'ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України: кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не було надано жодного доказу на підтвердження факту завдання їй моральної шкоди, не здобуто таких і в ході розгляду справи у суді, а тому відмова суду першої інстанції в задоволенні цієї вимоги є вірною.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 481,44 грн.; вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1200 грн. до задоволення не підлягають, оскільки такі ні розрахунками, та нічим іншим не підтверджені.

Відповідно до положень п.п.3 і 4 ч.1 ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3 і 4, 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду від 13 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешканця: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (мешканки: АДРЕСА_2) завдану матеріальну шкоду в розмірі 7063,36 грн. (сім тисяч шістдесят три грн. 36 коп.), а також 481,44 грн. (чотириста вісімдесят одна грн. 44 коп.) судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: