Справа № 353/1115/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1955/2015
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору підряду, відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору підряду, відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального права. Зі слів апелянта, суд першої інстанції замість відповідачів витребував з Реєстраційної служби інформацію, що вони не зареєстровані як підприємці, однак це відповідно до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України не відноситься до функцій суду. Крім того, в оскаржуваному рішення зазначено, що з письмових пояснень відповідачів вбачається, що ОСОБА_2 заплатила їм 8840 грн. В матеріалах перевірки Тлумацького РВ УМВС № 923 від 12.11.2013 є записи, написані власноруч відповідачами про отримання згаданих коштів. Крім того, на думку апелянта, вона як споживач має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_2 зазначає, що внаслідок винних дій відповідачів їй заподіяні душевні страждання, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням належного їй майна. Розмір моральної шкоди оцінює у 5000 грн.

Просить рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У судове засідання сторони повторно не з'явились, про причини суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, позивачу належить житловий будинок за адресою: вул. Січових Стрільців, 109, с. Долина Тлумацького району Івано-Франківської області відповідно до копії Договору купівлі-продажу № 1332 від15.11.2006 та копії Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 15790154 від 03.09.2007 (т.1. а.с. 17, 18).

На а.с. 11-16 в т.1 міститься специфікація, видаткові накладні № АІ-002043 від 18.09.2013 та № АІ-002099 від 25.09.2013, рахунок-фактура № АІ-0000173 від 08.09.2014, прайс-лист на водостічну систему та покрівельні матеріали, замовниками матеріалів зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до Акта попереднього огляду житлового будинку від 20.11.2013, здійсненого приватним підприємством «Ювента» при попередньому огляді житлового будинку позивача встановлено, що влаштування покрівлі не відповідає вимогам державних будівельних норм: відстань між кроквами становить 1,30 м, а згідно ДБН повинно становити 0,90 м; не дотримано технології влаштування покрівлі, в частині черговості встановлення елементів (плівка, контррейка, обрешітка, металочерепиця); кріпильні саморізи на металочерепиці встановлено в хаотичному порядку (згідно вимог повинні бути встановлені під хвилею металочерепиці); не встановлено випуск металочерепиці під ринву; при візуальному огляді криво встановлено крокви та обрешітку (т.1 а.с. 8).

Згідно Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.10.2014 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не займаються підприємницькою діяльністю (т.1 а.с. 67, 68).

Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 008/БТ-15 від 19.02.2015 готовність фактично виконаних в кінці 2013 року будiвельних робіт з реконструкції дерев'яного верха та покрiвлi житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 належного ОСОБА_2, а саме: крокви, стропильна частина, муерлати, облаштування елементів гiдробар'єру, обрешiтка, покриття металочерепиці, снiгозатримувачi, складає 83,0 %. Зазначені будівельні роботи не відповідають вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва: не дотримано технологiї порядку черговостi влаштування складових покрiвлi, її конструктивних елементів; пiдстропильну частину - муерлати з'єднано не правильно; поперечини рiзнi за товщиною, без замкового з'єднання, крiплення неякiсне; вiдстань мiж стропилами згiдно вимог ДБН не правильна; облаштування гiдробар'єру проведено не правильно; вiдсутнi контрлати на стропильну частину перекриття; встановлення кроквів та обрешiтки проведено - не якiсно, не відповiдає нормам; систему водовiдводу не встановлено; лiнiя гребеня та стропильна частина має прогини; примикаюча планка та коньок не закрiпленi якiсно; крiпильнi саморiзи встановлено не правильно, неякiсне крiплення листiв; боковий випуск листiв покриття - металочерепицi - не правильно; снiгозатримувачi облаштовано не правильно; не проведено пiдмурiвку горища i фронтонiв. Вартість будівельних робіт у житловому будинку ОСОБА_2, по демонтажу наявного даху та для влаштування нового даху становить 37637,0 грн (т.1. а.с. 147-154).

Як вбачається з копії письмових Пояснень самої позивачки від 08.11.2013, які містяться в Матеріалах перевірки № 923 Тлумацького РВ УМВС, її дочка домовилась з майстрами з с. Делева по телефону, оскільки вони дешево беруть за роботу і скоро перекривають. Потім майстер приїхав, подивився на наявний у неї матеріал та назвав ціну за роботу: 65 грн. за 1 кв.м. Працювали майстри з 31 вересня по 5 жовтня. По закінченню роботи вона заплатила їм всю суму: 8840,0 грн (т.1. а.с. 219).

З письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.11.2013, відібраних ДІМ Тлумацького РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_7, вбачається, що на прохання ОСОБА_2 ОСОБА_3 приїхав в с. Долина, щоб визначити об'єм робіт. Він повідомив позивача, що роботи по демонтажу старого верха будинку та влаштуванню нового будуть коштувати 65 грн за 1 кв. м. В кінці вересня 2013 вони приїхали в с. Долина та розпочали роботи. Під час виконання робіт їм забракло матеріалу, а саме лат, на що ОСОБА_2 попросила їх натягнути гідробар'єрну плівку, що вони і зробили. Коли ОСОБА_2 докупила необхідні матеріали, вони повністю закінчили роботи і ОСОБА_2 заплатили їм за виконані роботи 8840,0 грн. При цьому вона не мала до них жодних претензій як щодо об'єму робіт, так і щодо їх якості (т.1. а.с. 220-223).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів щодо укладення у належній письмовій формі між сторонами договору підряду на проведення будівельних робіт по демонтажу старого та влаштуванню нового даху та погодження сторонами проектно-кошторисної документації суду не подано, а тому не можливо встановити дійсні правовідносини між сторонами та наявність або відсутність між ними домовленості щодо істотних умов договору підряду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до приписів ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є правочин. За ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Виходячи зі змісту ст. ст. 837, 865 та 875 ЦК України договір підряду укладається з моменту досягнення його сторонами згоди у визначеній законом формі щодо усіх істотних умов договору зокрема щодо: сторін договору, строку виконання робіт, предмету договору, вартості робіт, яка відображається в погодженій сторонами договору проектно-кошторисній документації та відповідальності сторін.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі не заперечували, що ним виконувались обумовлені з ОСОБА_2 роботи. Однак, встановити які конкретно були умови договору підряду і чи порушили їх відповідачі, за відсутності належних доказів, можливості немає. Документальних доказів, які б підтверджували які саме будівельні роботи були погодженні сторонами до виконання, які для цього придбані матеріали і чи дійсно відповідачі отримали плату за виконану роботу, позивачем не надано. Письмові пояснення відповідачів, відібрані ДІМ Тлумацького РВ УМВС в Івано-Франківській області, на які посилається ОСОБА_2, специфікація, видаткові накладні № АІ-002043 від 18.09.2013 та № АІ-002099 від 25.09.2013 р., рахунок-фактура № АІ-0000173 від 08.09.2014 р., прайс-лист на водостічну систему та покрівельні матеріали не є доказами існування договору підряду і його істотних умов, а тому не могли бути підставою для задоволення позову.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів, враховуючи наведене, доводи апелянта, а також приписи ст. 23 ЦК України, ст. 60 ЦПК України, вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди, оскільки така не підтверджена жодними доказами.

Зважаючи на викладене, колегія судів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко