НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 вересня 2015 рокуСправа № 322/894/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості за кредитним договором.

11 серпня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь АТ «Дельта Банк» (р/р 3956, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 101 288,02 грн., яка складається з: тіло кредиту: 43 384,23 грн., прострочене тіло кредиту 6 585,06 грн.; заборгованість за відсотками: 51 318,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

03.02.2008 ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 002-09053-030208.

Відповідач станом на 10.07.2015 не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 10.07.2015 становить 101 288,02 грн.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України та умови укладеного між сторонами договору, позивач просив задовольнити його вимоги.

В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначено про те, що позивач підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у судові засідання 02.09.2015 та 23.09.2015 не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття та не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належний чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 23.09.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

03 лютого 2008 року між позивачем (банк) та відповідачем (держатель) було укладено договір № 002-09053-030208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - Договір).

Згідно з п. 1.2 Договору банк відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до цього Договору, та згідно з умовами цього Договору і Правил.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається.

Відповідно до п. 3.6 Договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за зазначеним договором, у нього виникла заборгованість, яка станом на 10.07.2015 становить 84 224,06 грн., а саме: тіло кредиту - 43 384,23 грн., прострочене тіло кредиту - 6 585,06 грн.; заборгованість за відсотками - 34 254,77 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову.

Разом з цим, сума процентів у розмірі 17 063,96 грн., яка додана до загальної суми заборгованості за процентами у рядку 86 розрахунку ціни позову з графи «комісія та інші» цього розрахунку, є необґрунтованою. До того ж, у позовній заяві зазначається про відсутність заборгованості у відповідача за комісією.

Таким чином, позов в частині вимог про стягнення процентів на суму 17 063,96 грн. є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 84 224,06 грн.

За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача, згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що була чинною на момент подання позову), звільнено від сплати судового збору.

Отже, виходячи зі ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що була чинною на момент подання позову), становить 1% ціни позову, тобто у даній справі: 101 288,02 грн.*1% = 1012,88 грн., та враховуючи часткове задоволення позову на суму 84 224,06 грн., що становить 83,15% від суми заявлених вимог, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1012,88 грн. * 83,15% = 842,21 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р 3956, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором від 03 лютого 2008 року № 002-09053-030208 в розмірі 84 224,06 грн. (вісімдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 06 коп.), з яких: тіло кредиту - 43 384,23 грн.; прострочене тіло кредиту - 6 585,06 грн.; заборгованість за відсотками - 34 254,77 грн.

3. В задоволенні решти позову - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 842,21 грн. (вісімсот сорок дві гривні 21 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков