Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про припинення договору банківського вкладу, стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом. Просив визнати припиненим договір банківського вкладу, стягнути з відповідача на його користь основний вклад та нараховані відсотки в розмірі 99100,04 грн., відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 02.06.2014року між ним та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений договір банківського вкладу №803054/2014, відповідно до пункту 1.3 якого він передав відповідачу 154 923,12грн. на 13 місяців до 02.07.2015 року зі ставкою 25% річних, яка діє перший місяць розміщення вкладу, а з другого по тринадцятий місяць діє стандартна ставка в 10% річних. В той же день, тобто, 02.06.2014 року між цими ж сторонами був укладений договір банківського вкладу на вимогу "Для виплат" НОМЕР_1 (в національній валюті України), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу "Для виплат", згідно якого банк зобов»язувався повернути кошти вкладнику на першу вимогу. 28.07.2014 року позивач звернувся до Банку з вимогою про припинення з 02.08.2014 року договору банківського вкладу та просив виплатити йому вклад із нарахованими відсотками. Проте, відповідач зобов'язання щодо повернення депозитних коштів та відсотків не виконав.

4 грудня 2014 року Богунським райсудом м.Житомира по справі було постановлено заочне рішення, яке ухвалою від 27 квітня 2015 року скасоване судом (а.с.41,167).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_4 залишок невиплачених коштів та відсотки згідно договору банківського вкладу №803054/2014 від 02.06.2014 року в розмірі 96044,05 грн., понесені витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2000 грн. В задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Цим же рішенням стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь держави 980,44 грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволені позову.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2014року між ОСОБА_4 та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений договір банківського вкладу №803054/2014, за умовами якого вкладник передав Банку 154 923,12грн. на 13 місяців до 02.07.2015 року зі ставкою 25% річних, яка діє протягом першого місяця розміщення вкладу, а з другого по тринадцятий місяць - діє стандартна ставка в 10% річних (а.с.7).

В той же день, тобто, 02.06.2014 року між тими ж сторонами був укладений договір банківського вкладу на вимогу "Для виплат" НОМЕР_1 (в національній валюті України), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу "Для виплат", згідно якого Банк зобов»язувався повернути кошти вкладнику на першу вимогу (а.с.8).

Частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення неповернутих коштів, суд першої інстанції виходив з того, що Банк неправомірно не виконав взяті на себе зобов»язання.

Проте, в повній мірі погодитись з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 березня 2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноваженою особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року (а.с.178).

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

За змістом ч.6 ст.36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

На виконання зазначених положень Закону позивачу виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму відшкодування, що він в апеляційному суді визнав та пояснив, що залишок коштів становить 6709,19 грн.

Зазначений залишок може бути отриманий позивачем в порядку, визначеному ст.52 Закону.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону з дня призначення уповноваже-ної особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначені обставини не врахував та не звернув уваги на те, що на час запровадження тимчасової адміністрації строк дії банківського вкладу не сплинув, а також що з моменту відкликання банківської ліцензії Банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, в тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача.

За таких обставин підстав для задоволення вимог позивача не було, оскільки процедура повернення коштів вкладникам Банками, які ліквідуються, визначена спеціальним Законом і підстав для стягнення залишку коштів по вкладу в судовому порядку немає.

У зв"язку з наведеним, оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та відшкодування судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" задоволити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про припинення договору банківського вкладу, стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: