Справа № 428/5321/15-ц
Провадження № 2-о/428/102/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, в обґрунтовування заявлених вимог зазначивши, що вона є тимчасово переміщеною з окупованої території особою. 06.11.1968 року уклала шлюб з ОСОБА_2, вони разом проживали і вести спільне господарство. Ми до цих пір залишаються зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім них за вказаною адресою зареєстрований син, ОСОБА_3, який є інвалідом. 03.04.2015 року помер її чоловік, ОСОБА_2, до самої смерті вони проживали разом. Після смерті свого чоловіка вона залишилася майже зовсім без засобів до існування, отримуючи мінімальну пенсію, оскільки чоловік її матеріально утримував до своєї смерті, бо отримував пенсію, яка була значно вищою за її і яка була для постійним і основним джерелом засобів до існування. Після смерті чоловіка вона 21.05.2015 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України у м.Сєвєродонецьку з метою подання заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. При цьому надала усі необхідні документи для переоформлення пенсії. Дослідивши надані документи працівники ПФУ відмовили у прийнятті заяви, бо надана довідка з житлово-експлуатаційної організації з місця реєстрації у м.Первомайськ, що засвідчує факт перебування на утриманні чоловіка, наразі є недійсною, бо вона була видана на тимчасово окупованій території, і такі довідки не є підставою для переоформлення пенсії.

Тому, на підставі вищевикладеного заявник була вимушена звернутися до суду з даною заявою і просить встановити факт того, що вона до 03.04.2015 року включно перебувала на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_2 (померлого 03.04.2015 року), тобто що у зв'язку з його смертю я втратила основне, постійне джерело засобів до існування.

Заявник в судовому засіданні підтвердила доводи викладені в заяві просила заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про слухання справи без його участі, де зазначив, що існує відповідний перелік документів для призначення пенсії за втратою годувальника, встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка просив вирішити на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні надали свідчення якими підтвердили факт сумісного проживання, ведення спільного господарства заявника та її померлого чоловіка, перебування заявника на його утриманні.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 471114, ОСОБА_2, помер 03.04.2015 року.

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД 314280 заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 з 06.11.1968 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1085 від 07.11.2014 року м.Луганськ включено до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014 у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області бюджетні установи, окремі підприємства і організації переміщені територію, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (контрольована територія).

Згідно довідки № 3176 від 08.06.2015 року виданої УПФУ в м.Сєвєродонецьку пенсія заявника ОСОБА_1 складає 1182,48 грн.

Згідно довідки № 3177 від 08.06.2015 року виданої УПФУ в м.Сєвєродонецьку пенсія померлого ОСОБА_2 складає 3891,45 грн.

З наданих в судовому засіданні пояснень, заяви, вбачається, що заявник проживала з чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Основним джерелом існування була пенсія чоловіка, яку він отримував, заявниця фактично перебувала на його утриманні.

Спільне проживання, а також фактичне перебування на утриманні чоловіка заявника, окрім пояснень та свідчень підтверджуються: довідкою УЖКГ та КБ виконкому Первомайської міської ради від 20.05.2015 року, копіями паспортів серії ЕМ 068789, ЕМ 419275.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Тому на підставі вищевикладеного суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_1 проживала разом та перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер 03.04.2015 року, у звязку з чим, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.29 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), до 03.04.2015 року включно, на утриманні чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 03.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник