АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ а/п 22-ц/796/1197/15 Головуючий у 1 інстанції: Волокітіна Н.Б..
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

3 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора "Золотоустівська" Шевченківського району м. Києва, Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 2 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: КП "Житлово-експлуатаційна контора "Золотоустівська" Шевченківського району м. Києва, КП"Керуюча дирекція Шевченківського району" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 65 659 грн., витрати за проведення оцінки відновлювального ремонту в розмірі 1 800 грн., судовий збір в розмірі 656,59 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, при ухваленні оскаржуваного рішенням судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує на те, що складений представниками КП ЖЕК «Золотоустівська» не відповідає за формою вимогам законодавства та не підписаний відповідачкою, а відповідальність за завдану позивачці шкоду слід покласти на третю особу КП ЖЕК «Золотоустівська», який своїми винними діями не забезпечив вільного доступу до водозапірного вузла, який в свою чергу знаходився в приміщенні кафе «Палата № 6». Крім того, призначаючи експертизу за клопотанням відповідача суд, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не поставив питання про визначення розміру збитку з урахуванням амортизаційного зносу, що зробило недоцільним проведення самої експертизи.

В суді апеляційної інстанції апелянт та її представник підтримали подану скаргу, із викладених в ній підстав, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_4 є власником квартири № 21 цього будинку.

04.09.2013 р. в належній позивачу квартирі № 19 сталося залиття з вище розташованої квартири № 21.

Ці обставини були встановлені судом на підставі акту про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 09.10.2013 р., затвердженого директором КП "ЖЕК "Золотоустівська", згідно якого залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок виходу з ладу вентиля (шаровий кран) на квартирній розводці ХВП квартири № 21, власником якої було проведено самовільно заміну запірної арматури та квартирної розводки на мідну. Стояки ГВП (гарячого водопостачання) та ХВП (холодного водопостачання) і закладено плиткою (а.с. 9).

Показів свідків: слюсаря-сантехніка КП "ЖЕК "Золотоустівська" ОСОБА_5, гр.. ОСОБА_6, який працює в аварійній бригаді КП "Керуюча дирекція Шевченківського району", і приїжджав в день залиття за викликом диспетчера КП "ЖЕК "Золотоустівська".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Зі змісту вказаного положення Закону вбачається, що власник квартири зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом свого майна.

Оскільки мешканці квартири № 21 недбало ставилися до сантехнічних приладів, в результаті чого призвело до залиття квартири позивача, а чому саме відповідач, як власник квартири АДРЕСА_2, несе відповідальність за спричинену шкоду позивачу.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття його квартири, визначена суб'єктом оціночної діяльності - TOB "Агенство Експертної Оцінки", за Висновком якого про вартість проведення відновлювального ремонту квартири позивача після її залиття, становить 65 659 грн. За проведення оцінки позивачем було сплачено 1800 грн. (а.с. 14)

Висновок було складено уповноваженим оцінювачем та за наявності у нього відповідного дозволу на здійснення оціночної діяльності та з врахуванням вимог Методики оцінки вартості майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003 р.

Суд правильно відхилив доводи представника відповідача про те, що Акт про залиття є неналежним доказом, оскільки він був оформлений у відсутності відповідача, зазначивши, що відсутність підпису в Акті відповідача не є підставою для визнання акту неналежним доказом.

З цього приводу майстер технічної дільниці КП "ЖЕК "Золотоустівська" ОСОБА_7, яка була допитана в якості свідка, та яка підписала вищевказаний Акт, пояснила, що вона двічі приходила до квартири відповідача з метою ознайомити з актом про залиття, однак вдома нікого не було.

В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача до справи було долучено Акт про залиття від 10.09.2013 р. (а.с. 135 зв.). Тобто, в матеріалах справи містяться два Акти про залиття квартири позивача з різними датами.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що дійсно спочатку Акт про залиття був складений 10.09.2013 за підписом майстра технічної дільниці ОСОБА_8 В жовтні ОСОБА_8 звільнився і до свідка звернулася позивач з вимогою надати Акт. Оскільки позивач була не згодна з Актом від 10.09.2013 р., а саме в частині пошкодженого майна, свідком, після обстеження квартири позивача, було складено Акт від 09.10.2013 року, в якому зазначено ту ж саму причину залиття, що і в акті від 10.09.2013 р., а ці акти відрізняється один від одного лише об'єм пошкодженого майна в квартирі позивача.

Щодо доводів відповідача про необхідність покладення обов'язку по відшкодуванню шкоди на третю особу - КП "ЖЕК "Золотоустівська" з тих підстав, що доступ воду не був своєчасно припинений аварійної бригадою, яка прибула для ліквідації пориву труби, то в ході розгляду справи встановлено, що аварійна бригада прибула до будинку о 04-45 год., але перекрити подачу воду не змогла у зв'язку з тим, що вентиль перекриття води, що мав би перекрити холодну воду по стояку був в аварійному стані та не працював, а інший працюючий вентиль знаходиться в приміщенні кафе "Палата № 6".

Подачу води було перекрито після прибуттю власника кафе о 05-20 год.

Дані обставини підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_9 - майстер ремонтної дільниці КП "ЖЕК "Золотоустівська", ОСОБА_7., ОСОБА_6, ОСОБА_4 - син відповідача.

Свідок ОСОБА_7 в своїх поясненнях також зазначила, що нежитлове приміщення в якому знаходиться вентель для перекриття води в усьому будинку передано в оренду кафе "Палата № 6" на підставі рішення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Оскільки обставини правомірності передачі частини приміщень будинку в оренду під розміщення кафе «Палата №6», в тому числі його інженерного обладнання з водозапірними кранами не було з'ясовані судом, і про це відповідачка не просила суд першої інстанції, що підтвердив її представник в суді апеляційної інстанції, правові підстави для звільнення відповідачки від відповідальності за завдану шкоду іншій особі, і покладання цього обов'язку на КП "ЖЕК "Золотоустівська", з урахуванням положень ст.. 1166 ЦК України і ст. 10 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду" у суду відсутні.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим у справі обставинам, а також нормам матеріального і процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що складений представниками КП ЖЕК «Золотоустівська» не відповідає вимогам законодавства колегія суддів зазначає, що із наведених апелянтом правових норм на підтвердження своїх доводів не вбачається, що відсутність підпису відповідачки про ознайомлення із акту є безумовною підставою для не прийняття акту в якості належного доказу.

Відповідачка в свої запереченнях і в суді першої інстанції і апеляційної вказувала на недоліки акту по формі складання, але не навела по суті жодного доказу на спростування фактичних даних, зазначених у ньому, мається на увазі і щодо причини залиття так і об'єму завданих пошкоджень майну.

Свідок ОСОБА_7 в своїх показах пояснювала, що двічі приходила до відповідачки з намаганням підписати акт, але її не виявилося вдома.

Стосовно вартості завданої шкоди, то він був визначений експертами не тільки на підставі матеріалів, що перебували у справі, але й на підставі візуального огляду спірного об'єкту.

Доводи апелянта про порушення судом процесуальних норм при призначені будівельно-технічної експертизи також відхиляються колегією суддів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вказана експертиза не була проведена у зв'язку із її не оплатою відповідачем, а не згодою апелянтів із поставленими судом перед експертами питаннями.

Стосовно відсутності вини апелянта у завданні шкоди позивачці, то за змістом ч. 2 ст 1166 ЦК України, обов'язок по доведенню відсутності вини у завданні шкоди, покладається на особу, яка цю шкоду завдала.

Заперечення відповідачки з цього питання, в порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України обмежилися лише посиланням на те, що водозапірний кран стояку будинку знаходився не в підвалі під'їзду, а в приміщенні кафе «Палата №6». Разом із тим, встановлення цієї обставини у даній справі не може свідчити про відсутність вини відповідачки у залитті, а може випливати на розмів присудженого з неї відшкодування, але, оскільки це питання не з'ясовувалося в суді першої інстанції за відсутністю у відповідача перешкод процесуального характеру для його належного з'ясування, перевірити обґрунтованість доводів останнього з цього приводу у суду апеляційної інстанції не має можливості.

Інші доводи апеляційної скарги на законність оскаржуваного рішення не впливають, і до уваги колегією суддів не приймаються. .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає ухвалене рішення законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: