У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача кошти у розмірі 131 394 грн 30 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він та відповідач з метою подальшого спільного бізнесу знайшли приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в якому мали намір зробити ремонт та облаштувати його під кафе. Вказував, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір суборенди зазначеного приміщення, за яким він орендував в ньому приміщення кухні. Зазначав, що він з відповідачем разом відремонтували приміщення кафе, яке назвали «ІНФОРМАЦІЯ_1». З метою подальшого здійснення діяльності кафе ним було відкрито вид підприємницької діяльності - діяльність ресторанів та надання послуг мобільного харчування, а також 20 лютого 2013 року укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників або користувачів майна, за яким було застраховано приміщення кафе. 10 серпня 2013 року кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розпочало свою роботу. На початку листопада 2013 року відповідач перестав допускати його до управління кафе. Зазначав, що відповідач має повернути йому кошти, які він витратив на ремонт та облаштування приміщення, а також інші витрати, пов'язані з виготовленням документації, необхідної для відкриття кафе.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року, закрито провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відносини, які склались між сторонами, виникли на підставі договору суборенди, що був укладений між ними, як фізичними особами підприємцями.

Проте, такого висновку суди дійшли з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st15/> суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Перелік справ, підвідомчих господарському суду, наведений у ст. 12 ГПК України.

Крім того, згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Вичерпний перелік підстав для закриття провадження, визначений статтею 205 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є стягнення коштів, які були витрачені позивачем, як фізичною особою, на ремонт та облаштування приміщення, в якому розміщене кафе, на будівельні матеріали, документи та інше, що підтверджується відповідним зошитом спільних витрат та копіями квитанцій, та відмовою відповідача їх повертати, а не з підстав невиконання договору суборенди.

Суд першої інстанції, вищевказаного не врахував та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Апеляційний суд, переглядаючи справу й залишаючи ухвалу суду без змін, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права уваги не звернув.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції як такі, що постановлені з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик