АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1008/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3165/15Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Буленка О.О.

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди. Посилався на те, що внаслідок порушення відповідачем правил ПДР, останній скоїв на нього наїзд автомобілем. Внаслідок вказаного наїзду позивачу було заподіяно тілесні ушкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду, у вигляді витрат, які він був змушений нести на придбання ліків та протезів. Також, позивач зазначив, що винними діями відповідача, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 30000 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2015 року позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 16351, 71 грн. (шістнадцять тисяч триста п'ятдесят одну грн. 71 коп.) в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 20 000 грн. (двадцять тисяч грн.) у відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.) судового збору.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та подав на нього апеляційну скаргу, вказуючи на порушення місцевим судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом помилково присуджено до стягнення з нього вартість тих ліків, які позивачу не призначалися. Також вказав, що відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 визначено судом в завищеному розмірі 1 його необхідно зменшити до 10000 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що в результаті ДТП, яка сталися з вини ОСОБА_2, позивачу завдано матеріальну шкоду, яка виразилась в придбанні ним ліків та медичних препаратів на своє лікування. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що ДТП та його наслідки призвели до фізичного болю та душевних переживань, моральних страждань та стресу, які позивач зазнав в зв'язку з ушкодженням свого здоров'я.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст.286 КК України.Згідно даного вироку, 23 січня 2015 року в с. Мідянівка приблизно о 19 год. по вул. Вишневій зі сторони м. Кобеляки в напрямку с. Золотарівка рухався автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Поблизу будинку №19, ОСОБА_2, побачивши як пішохід ОСОБА_3 почав переходити проїжджу частину вулиці з правого тротуару, в порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, в момент виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, допустив наїзд на пішохода та наїхав на бордюр з лівої сторони. Внаслідок наїзду потерпілому ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.18-20).

Як вбачається з довідки Кобеляцької центральної лікарні за № 338 від 17 травня 2015 року та виписок з історії хвороби за № 391, № 985, ОСОБА_3 з 23.01.2015 р. по 03.03.2015 р. та з 05.03.2015 р. по 17.03.2015 р. перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Кобеляцької ЦРЛ з діагнозом: закритий скалковий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням. Рублена рана лівого ліктьового суглобу. Травматичний шок. Після травматична згинально-розгинальна контрактура правого колінного суглобу в стадії загострення з порушенням функції ходи. Стан після МОС правої гомілки (а.с.55-57).

Також, як вбачається з медичної картки позивача, 26.03.2015 р., 10.04.2015 р. 22.04.2015р. він знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога (58-62).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідальність у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Тобто, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до наданих суду квитанцій / а.с. 3-7, 48/, позивачем на своє лікування було витрачено 16351,71 грн., а тому колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача у цій частині.

Також, частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно роз'яснень постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95р під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, на думку колегії суддів, районним судом в достатній мірі враховано глибину моральних та душевних стражданнях позивача, тривалості цих страждань, їх характер, визначений розмір моральної шкоди судом першої інстанції відповідає вимогам розумності та справедливості.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо зменшення суми стягуємої моральної шкоди, оскільки відповідачем не надано належних доказів щодо надання позивачу будь якої допомоги в добровільному порядку, в тому числі і на лікування.

З урахування викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права, судом. Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: О.О.Буленко

Судді: А.І.Дорош Л.М.Омельченко