Справа № 390/1250/15-ц
Провадження № 2/390/486/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Петрук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання договору про надання споживчого кредиту та застави припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання договору про надання споживчого кредиту та застави припиненим, посилаючись на те, що зобов'язання передбачені договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 29 березня 2007 року ним виконані, а банк як заставодержатель відмовляється звертатися до нотаріуса із заявою про зняття заставного обтяження. Самостійно звернутися до нотаріуса з такою вимогою позивач як боржник - заставодавець не може, оскільки в розумінні Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» він не є обтяжувачем. Між тим, згідно ст. 43 зазначеного Закону, відомості про припинення обтяження можуть реєструватися держателем або реєстратором Держреєстру тільки на підставі заяви обтяжувача або рішення суду, а тому звертається до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача жодного разу в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове заперечення відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, мотивуючи тим, що зобов'язання позивача за кредитним договором не виконані, правові підстави для припинення договору застави та припинення обтяжень щодо заставного майна відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 встановлено, що від 29 березня 2007 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №0. Відповідно до договору позивачу було видано кредитні кошти у розмірі 10935 доларів США на споживчі цілі, а саме на придбання легкового автомобіля DACIA Logan 1.4 номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23 серпня 2011 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто, солідарно, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором №0 в розмірі 4964 долари 44 центи США, та судові витрати по справі.

На підставі виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда за наслідками прийнятого судового рішення у справі № 2-205/11 про стягнення з ОСОБА_1. на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна від 29.03.2007 року в сумі 4964,44 дол. США, понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 591 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн. було винесено державним виконавцем Ленінського ВДВС Донченко М.М. постанову про відкриття виконавчого провадження № 34778686 від 23.10.2012 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23.10.2012 року.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Донченко М.М. від 07 листопада 2013 року встановлено, що керуючись п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закрито виконавче провадження № 34778686 в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2013 року постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Донченко М.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 34778686 від 23.10.2012 року про стягнення з позивача на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна від 29.03.2007 року в сумі 4964,44 дол. США понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 591 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн. - було скасовано.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом від 08.12.2011 року встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого, відбувся перехід права вимоги за зобов'язанням, яке виникло у ОСОБА_1 на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29 березня 2007 року, до нового кредитора - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засада змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про заставу», застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про заставу», застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач виконав повністю зобов'язання передбачені договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 29 березня 2007 року, оскільки виконавче провадження про стягнення заборгованості з позивача, закінчено у зв'язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі.

Крім того, представник відповідача в судове засідання не з'явився, а лише надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, що на думку суду не доводить той факт, що ОСОБА_1 не виконав зобов'язання передбачені договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 29 березня 2007 року, чи має інші зобов'язання.

Також суд вважає, що позовна вимога, щодо виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, не підлягає задоволенню, оскільки можливість виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, мають лише компетентні на це органи, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання договору про надання споживчого кредиту та застави припиненим, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 28 Закону України «Про заставу», ст.ст. 15, 16, 22, 23, 60, 212, 572-593, 599, ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 58-60, 110, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання договору про надання споживчого кредиту та застави припиненим - задовольнити частково.

Визнати припиненим договір про надання споживчого кредиту та застави № 0 від 29 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

Припинити чинність обтяження на легковий автомобіль DACIA Logan 1.4 номер державної реєстрації НОМЕР_1., який зареєстрований в державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13925454 від 27.09.2013 року та за № 14043314 від 02.12.2013 року які здійснено приватним нотаріусом Ковальчук С.П. АДРЕСА_1

В задоволені інших вимог позовної заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник