Справа № 667/3876/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Скорик С.А.,

при секретареві Кирилюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси і Кредит» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду посилаючись на те, що ним на початку року в Херсонському відділенні № 1 АТ «Банк «Фінанси і Кредит» за адресою: м. Херсон вул. Суворова, 30, було відкрито дебетові карткові рахунки у національній валюті (гривні) без кредитного ліміту та з умовою незнижуваного залишку в розмірі 10 грн., та отримано для використання наявних на рахунках грошових коштів відповідні платіжні картки:

номер рахунку 5980001 (номер основної картки 447607ХХХХХХ7502);

номер рахунку 1980001 (номер основної картки 447607ХХХХХХ7577);

номер рахунку 1980001 (номер основної картки 447607ХХХХХХ7589);

номер рахунку 4980001 (номер основної картки 447607ХХХХХХ7528).

З метою користування карткою 447607ХХХХХХ7502 позивач поповнила рахунок 5980001 та в період з 13 січня 2015 р. по 16 січня 2015 р. здійснила безготівкові платежі через Р05-термінал в іноземних Інтернет - магазинах за курсом валюти - рубль. Списання коштів за проведені оплати за зазначеним рахунком були здійснені в межах коштів на рахунку, з урахуванням всіх додаткових платежів, в тому числі комісії банку та конвертації валюти в валюту картки за курсом банку відповідно до даних офіційного сайту АТ Банк «Фінанси і Кредит» на день списання коштів з рахунку.

Однак через деякий час після проведення останньої операції за зазначеним рахунком через послугу інтернет-банкінг позивач дізналась, що замість залишку коштів на рахунку утворилась заборгованість. Борг виник у зв'язку з здійсненням відповідачем повторного перерахування за конвертацією валют через декілька днів за іншим значно вищім від попереднього курсом, який не зазначався на сайті відповідача. Сума боргу станом на 26 січня 2015 року згідно даних банку складала за рахунком 6 325,19грн.

Відповідно до цього мною була подана відповідачу претензія з вимогою провести перерахунок грошових коштів на рахунку, списати суму боргу, та повернути належні мені кошти, однак до цього часу відповіді на претензію я так і не отримала, натомість працівники банку періодично телефонують позивачеві з приводу зазначеного боргу.

Станом на час подання позовної заяви, тобто станом на 21 травня 2015 року, відповідно до виписки з рахунку борг складає 7 333 (сім тисяч триста тридцять три) грн. 61 коп.

З діями відповідача щодо стягнення з карткового рахунку позивача грошових коштів, а також нарахування боргу позивач не погоджується та вважає їх незаконними, оскільки:

оформлений картковий рахунок є дебетовими, що підтверджується неодноразовим поповненням рахунку позивачем особисто, а відповідно до п. 2 розділу III Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженою Постановою Правління НБУ № 705 від 05.11.2014 р. та п. 1.9. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженою Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р. передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунок, а тому до моменту підписання відповідного кредитного договору, який позивач з відповідачем не укладав, розрахунки за операціями з використанням платіжної картки здійснюються за дебетовою платіжною схемою.

Крім того, відповідно до норм ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 5 квітня 2001 року, який визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, а саме пунктом 22.9. закону визначено обов'язок банку виконувати розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, а у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк зобов'язаний здійснювати часткове виконання цього розрахункового документа.

В даному випадку 13-16 січня 2015 року ціна (курс валют) валюти сторонами була погоджена та встановлювалася банком на час зняття коштів з рахунків, тобто на день проведення операції за рахунком. Споживач в такому випадку робив свій свідомий вибір щодо конвертації власних коштів у гривні в іноземну валюту по запропонованому курсу та враховуючи свої фінансові можливості здійснив операції зняття валюти в межах коштів на своєму рахунку.

Однак, відповідач безпідставно здійснив подвійну конвертацію валют через декілька днів за іншим від попереднього курсом, внаслідок чого позбавив позивача права вибору щодо конвертації власних коштів у гривні в іноземну валюту по відповідному валютному курсу і поставив позивача перед фактом конвертації коштів по вищому курсу, який, взагалі, ніде не був зазначений, нарахувавши позивачеві борг. За таких обставин вважаю, що позивача, як споживача, позбавлено права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість свідомого і компетентного вибору та тягне істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. На підставі таких умов позивач вважає, що його було позбавлено права на інформацію щодо отримуваної послуги.

В підтвердження здійснення відповідачем подвійної конвертації валюти за вищим від попереднього курсом позивачем надано копії діалогових вікон веб-сторінки АТ «Банк «Фінанси і Кредит» за рахунками № 5980001 та № 4980001, де конвертацію здійснено відповідачем за наближеними до реальних курсів банку, діючих на момент проведення операції.

Також пунктом 14.11. ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-111 від 5 квітня 2001 року визначено, що банк під час використання користувачем електронного платіжного засобу зобов'язаний інформувати користувача про випадки підвищеного ризику збитків для користувача і пов'язані із цим обов'язки сторін, що включають будь-які обґрунтовані обмеження щодо способів та місць використання. Пунктом 2 статтею 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману, в тому числі стосовно ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до п.п. 1 п. З зазначеної статті забороняються як такі, що вводять в оману пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції.

Відповідач жодним чином не повідомив та не роз'яснив позивачеві можливість виникнення додаткових зобов'язань за проведення таких операцій, що свідчить про ведення нечесної підприємницької практики та введення в оману в розумінні ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» стосовно ціни послуги та способу її розрахунку.

Таким чином без згоди позивача, не попередивши банк самоправно, безпідставно та незаконно стягнув належні позивачеві грошові кошти, нарахував борг за депозитним рахунком шляхом «надання» позивачеві кредиту (несанкціонованого овердрафту), що не було обумовлено між сторонами та на що позивач згоди не надавала, а умови користування яким є вкрай кабальними, оскільки, як дізналась позивач потім, із застосуванням штрафних санкцій в розмірі 60 % річних від суми боргу. Борг за рахунком відповідно до виписки від 21.05.2015 р. продовжує збільшуватись, однак відповідач не визначає підстав такого збільшення боргу.

На підставі зазначеного, враховуючи, що законні підстави списання грошових коштів з рахунку позивача на свій рахунок у банка відсутні, відповідач зобов'язаний повернути позивачеві безпідставно стягнуті з рахунку позивача грошові кошти в розмірі 1743,19 грн., посилаючись на ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 321, 1071, 1073, 1074, ч. 1 ст. 1212, ч. 1 ст. 1209 ЦК України, просить суд:

1. Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Херсонського відділення № 1 АТ «Банк «Фінанси і Кредит» на користь позивача безпідставно стягнуті з карткового рахунку № 5980001 грошові кошти в розмірі 1743 (тисяча сімсот сорок три) грн. 72 коп.

2. Визнати нарахування Акціонерним товариством «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Херсонського відділення № 1 АТ «Банк «Фінанси і Кредит» боргу за картковим рахунком № 5980001 незаконним.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена.

Її представники підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з вищенаведених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, в попередніх судових засіданнях заперечували проти позовних вимог, надавши до суду письмові заперечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 та з АТ „Банк"Фінанси та Кредит" було укладено договір, у вигляді анкети - заяви № 0452/013464 від 13.01.2015 року, про відкриття поточних рахунків.

Пунктом 1 цієї анкети - заяви зазначено, що клієнт підписанням цієї анкети заяви акцептував та приєднався до Публічної пропозиції АТ «Банк « Фінанси та кредит» на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання та використання платіжних карток, та комплексного обслуговування фізичних осіб резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті Банку за електрону адресою:www.fcbank.com.ua., погодився з тим, що ця анкета заява разом із вищевказаною Публічною пропозицією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та додатками до неї (правилами, умовами та тарифами) становить між Клієнтом та Банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання картки.

Пунктом 2.7. Публічної пропозиції зазначено, що приєднання Клієнта до цієї публічної пропозиції Банку здійснюється шляхом підписання та подання Клієнтом до Банку належним чином заповненої Анкети Заяви за встановленою банком формою.

Тому посилання позивача на відсутність будь яких відносин ( в тому ж числі кредитних ) з Банком, окрім відкриття рахунку та отримання картки, суд вважає безпідставними.

Короткострокове кредитування (несанкціонований овердрафт) також передбачено Публічною пропозицією Банку, а саме п.4.10 та з яким погодився позивач підписуючи заяву анкету.

Крім того, п.4.11. цієї пропозиції передбачено, що при умові, якщо валюта операції, здійсненої Клієнтом та/або держателем додаткової платіжної картки, та /або довіреною особою відрізняються від валюти карткового рахунку, Клієнт доручає Банку здійснювати перерахунок суми операції у валюту карткового рахунку за комерційним курсом купівлі/ продажу, встановленим Банком на день списання суми трансакції з кредитного рахунку. При цьому курсова різниця, що виникла в наслідок цього, не може бути предметом претензій зі сторони клієнта.

За таких обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області, протягом десяти днів після проголошення, через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя ________________________/Скорик С.А./