Справа № 629/2437/15-ц
Номер провадження 2/629/952/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого-судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою, зняття з місця реєстрації, виселення з службового приміщення та зобов`язання здати службове житлове приміщення, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування службовим житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Зобов`язати ОСОБА_1 здати службове жиле приміщення за актом приймання-передавання КЕВ м.Харків. Зняти з реєстрації місця проживання та висилити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із службової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого приміщення разом з членами сім`ї. Судові витрати покласти на відповідачів.
Представник позивача ОСОБА_3 у дане судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просив винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали.
Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до виписки із протоколу №1 від 26.01.2006 року капітан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24 липня 2000 року (а.с.7).
Згідно ордеру на службове житлове приміщення №0-125 виданого 05.07.2006 року, на підставі рішення виконавчого комітету №527 від 27.06.2006 року, ОСОБА_1 надано службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 19.08.2008 року ОСОБА_1 було звільнено наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.07.2008 року № 359 з військової служби в запас згідно пунктом 63 підпунктом "а" (після закінчення строку контракту) відповідно до Положення про проходження військової служби офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних сил України з 19.08.2008 року виключено зі списків особового складу частини і направлено для зарахування до Лозівського ОМВК Харківської області (а.с.13).
Пунктом 3.16 наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» встановлено, що особа, звільнена з військової служби, яка має вислугу менше ніж 10 років, підлягає виселенню зі службового жилого приміщення з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до послужного списку відповідача, призначення на посаду начальника пожежної команди 61 арсеналу ремонту і зберігання боєприпасів ВОС - 2801003 відбулося 24.06.2000 року. Звільнення ОСОБА_1 відбулося 19.08.2008 року. Відповідач пропрацював у структурах Міністерства оборони України менше 10 років (а.с.6).
Відповідно до відповіді за запит Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №41/2216 від 01.07.2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 04.11.2014 року знятий з реєстрації до АДРЕСА_2 (а.с.22).
Згідно довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області №479 від 03.08.2015 року, в службовій квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.67).
Згідно з актом №1 обстеження житлового службового приміщення (квартири) №4979 від 06.08.2015 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають, з січня 2015 року в даній квартирі мешкає невідомий чоловік, до вказаної дати раніше проживала невідома жінка з дитиною (а.с.66).
Відповідно до ч.2 ст.167 Житлового Кодексу у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій наймача відсутності або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщенні протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, в разі відсутності особи більше шести місяців, він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
Відповідно до п.3.15 наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» передбачено, що КЕВ (КЕЧ) району зобов`язаний прийняти службове жиле приміщення за актом приймання-передавання, до якого додаються дефектний акт квартири та довідка про сплату квартирної плати та комунальних послуг за останніх три місяці. Після цього військовослужбовцю видається довідка про здачу жилого приміщення.
Пунктом 3.16 наказу Міністрерства оборони України №737 від 30.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» встановлено, що особа, звільнена з військової служби, яка має вислугу менше ніж 10 років, підлягає виселенню зі службового жилого приміщення з усіма членами сім`ї, які зх. нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до послужного списку відповідача, призначення на посаду начальника пожежної команди 61 арсеналу ремонту і зберігання боєприпасів ВОС-2801003 відбулося 24.06.2000 року. Звільнення ОСОБА_1 відбулося 19.08.2008 року. Відповідач пропрацював у структурах Міністерства оборони України менше 10 років, тобто незаконно займає службову квартиру.
Відповідно п.19 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" №1081 від 03.08.06 року, у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню.
На підставі ст.124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ним проживають без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ст.12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями за рахунок державного бюджету. Тому забезпечення військовослужбовців житлом є державною метою в області здійснення соціальної політики, що гарантовано законодавством. Таким чином, утримання спірного житла позивачем спричиняє шкоду економічним інтересам держави.
За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою та зобов`язання здати службове житлове приміщення є достатньо обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, що стосується позовних вимог про зняття з місця реєстрації та виселення з службового приміщення, суд вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60,209,202,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.71,72, 150,167 Житлового Кодексу України, суд, -
Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою, зняття з місця реєстрації, виселення з службового приміщення та зобов`язання здати службове житлове приміщення задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування службовим житловим приміщенням - квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здати службове жиле приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 за актом приймання-передавання КЕВ м.Харків.
Зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована в службовій квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому ЦПК України.
Повний текст рішення був виготовлений 23.10.2015 року.
Суддя О.А.Ткаченко