Провадження № 4-с/185/54/15
У Х В А Л А

ІМенеМ УкрАїНи

28 вересня 2015 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2, в якій просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо встановлення та проведення замірів між точками А та Б та вбиття стовпчика для позначення довжини 17,04 м; скасувати акт заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 18 вересня 2015 року в частині встановлення та проведення замірів між точками А та Б та вбиття стовпчика для позначення довжини 17,04 м; зобов'язати заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 встановити та провести заміри між точками А та Б від металевої огорожі, що встановлена між земельними ділянками № 6 та № 4 по вул. Севастопольська м. Павлограда Дніпропетровської області.

ОСОБА_1, з метою забезпечення скарги, звернувся до суду з заявою, в якій просить суд постановити ухвалу про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 429/12633/12, виданого 08.11.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області до набрання законної сили ухвали суду по скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення скарги не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ж до п. 2 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Крім того, питання зупинення виконавчого провадження регулюються виключно законом України «Про виконавче провадження» та розділом 6 ЦПК, які передбачають певні підстави для цього та визначають порядок зупинення.

Враховуючи, що за матеріалами справи та поданої заяви ОСОБА_1 не вбачається, що оскаржується боржником у судовому порядку виконавчий документ, а також те, що ОСОБА_4 просить забезпечити його скаргу шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, що призведе до зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко