Справа № 195/428/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2015 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ПАТ "ФІДОБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач ПАТ "ФІДОБАНК" звернувся до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору кредиту №568-в/37 від 31.07.2008 року ОСОБА_1 31.07.2008 року отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №53601869 від 31.07.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.07.2015 року.
Вказаний вище кредит було надано Акціонерним банком «Факторіал-Банк», який у зв'язку з реорганізацією було приєднано до Відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк», внаслідок чого ВАТ «СЕБ Банк» став правонаступником всіх прав та обов'язків АБ «Факторіал-Банк». Найменування Банку було змінено з ВАТ «СЕБ Банк» на Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк» у зв'язку з державною реєстрацією 02.06.2009 р. Статуту Банку (нової редакції). В свою чергу найменування Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 07 червня 2012 року.
Таким чином Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» є правонаступником всіх прав та обов'язків як Акціонерного банку «Факторіал-Банк» та Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк».
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін, визначений п. 1.1 Договору.
Також, п.3.3.2 Договору передбачений обов'язок відповідача сплачувати проценти та комісію у розмірі та у строк, передбачені п.п 2.3.1 - 2.3.3 цього договору.
Згідно п. 3.3.3 Договору щомісячно проводити часткове погашення кредиту в строк та в сумі згідно з Графіком погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.4.2 Договору кредиту передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань у сумі, порядку та строки, визначені Договором, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який сплачується пеня, від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.10.2013 року має заборгованість - 625 441,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 385 370,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 80 229,74 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 159 841,41 грн.
Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач 31 липня 2008 року уклали Іпотечний договір № 568-в/37/01.
Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках до цієї заяви.
Проте, 08.11.2012 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 08.11.2012 року по справі № 2/442/387/12 задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнав предмет іпотеки спільним сумісним майном, в порядку розподілу майна подружжя визнав за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на предмет іпотеки в рівних частках по ? частині у кожного.
Дане рішення було зареєстровано КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36689533 від 12.12.2012 року.
Таким чином, фактичними власниками предмету іпотеки, станом на теперішній час, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що ускладнює для позивача процес звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.2.5 Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту Банк має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму кредиту, процентів, комісій, можливих неустойок та збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, а також необхідні витрати на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги. Звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватися за рішенням суду (п. 4.3 Іпотечного договору).
Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.
Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи повторно, в судове засідання не зявився без поважних на те причин.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали , які знаходяться у справі.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі злісно затягували розгляд справи, безпідставно подаючи скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані позивачем суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Стаття 10 ЦПК України наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
31.07.2008 року між ОСОБА_1 та АБ «Факторіал Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФідоБанк», укладено кредитний договір №568-в/37, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №53601869 від 31.07.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.07.2015 року.
Отже, вказаний вище кредит було надано Акціонерним банком «Факторіал-Банк», який у зв'язку з реорганізацією було приєднано до Відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк», внаслідок чого ВАТ «СЕБ Банк» став правонаступником всіх прав та обов'язків АБ «Факторіал-Банк». Найменування Банку було змінено з ВАТ «СЕБ Банк» на Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк» у зв'язку з державною реєстрацією 02.06.2009 р. Статуту Банку (нової редакції). В свою чергу найменування Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 07 червня 2012 року.
Таким чином Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» є правонаступником всіх прав та обов'язків як Акціонерного банку «Факторіал-Банк» та Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк».
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін, визначений п. 1.1 Договору.
Відповідно до п.4.2 Договору кредиту передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань у сумі, порядку та строки, визначені Договором, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який сплачується пеня, від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.10.2013 року має заборгованість - 625 441,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 385 370,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 80 229,74 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 159841,41 грн.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 18.10.2013 року.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг.
Крім того, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.
До того ж, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач 31 липня 2008 року уклали Іпотечний договір № 568-в/37/01.
Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, 08.11.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по справі №2/442/387/12, яким задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнав предмет іпотеки спільним сумісним майном, в порядку розподілу майна подружжя визнав за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на предмет іпотеки в рівних частках по ? частині у кожного.
Дане рішення було зареєстровано КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36689533 від 12.12.2012 року.
Таким чином, фактичними власниками предмету іпотеки, станом на теперішній час, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відтак, відповідачем у справі є ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відповідно до п.2.5 Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту Банк має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму кредиту, процентів, комісій, можливих неустойок та збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, а також необхідні витрати на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги. Звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватися за рішенням суду (п. 4.3 Іпотечного договору).
Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.9 Постанови Пленуму від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Згідно ст.12 Закону України «Про іпотеку», в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
На підставі ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна,пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Під час розгляду справи суду стало відомо, що відповідач , ОСОБА_1 помер 20.02.2015 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 23.02.2015 р. виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.
Відповідно до статті 37 ЦК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи, на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.
В даному випадку відповідач , ОСОБА_2 є правонаступником померлого ОСОБА_1 та є безпосереднім відповідачем у справі.
Частиною 1 ст.60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідач , ОСОБА_2 доказів на спростування вимог позивача суду не надала.
Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Згідно зі ст.88 ЦПК України, ст.4 ЗУ Про судовий збір з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 3 441,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,5,7,60,79,88,212-215,218,224-227 ЦПК України, ст.ст. 509,510, 512-518, 526, 536, 526, 527, 530, 553, 610, 611, 624, 629, 1046-1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", суд
Позов ПАТ "ФІДОБАНК" про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів за ціною продажу, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ПАТ "ФІДОБАНК" у розмірі 3 441,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко