АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2495/2015 Єдиний унікальний номер справи: 654/898/15-ц
Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Категорія 47 Доповідач: Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року вересня місяця 24 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Приходько Л.А.

Суддів : Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

при секретарі : Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Хіммашпроект» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хіммашпроект», третя особа Новофедорівська сільська рада Голопристанського району Херсонської області про встановлення земельного сервітуту,

в с т а н о в и л а :

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеними позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги вказала, що вона є власником земельних ділянок площею 0.1514га, кадастровий №:02:041:0110 та площею 0.0179га, кадастровий № :02:041:0109, розташованих в с. Залізний Порт по пров. Маячному. Також вона є власником житлового будинку 7-в по пров. Маячному в с. Залізний Порт. Належний їй житловий будинок знаходиться у віддалені від берегової лінії, шлях до пляжу проходить через територію бази відпочинку «Кристал», що належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 жовтня 2007року між Новофедорівською сільською радою та ТОВ «Хіммашпроект», за умовами якого відповідач оплатив та прийняв у власність земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями та сервітутами, в тому числі з вільним проходом місцевим жителям до моря. Посилаючись на те, що відповідач не надає їй, членам її сімї та її гостям, які приїжджають до неї в літній період, доступу до пляжу, прохід до якого пролягає через територію бази відпочинку «Кристал», чим порушує умови договору купівлі-продажу земельної ділянки та їх конституційні права, зокрема право користування водними ресурсами, прибережною смугою, п р о с и л а встановити земельний сервітут на право проходу через земельну ділянку площею 10,3962га кадастровий №:02:045:0001, розташовану за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, належну на праві власності ТОВ «Хіммашпроект» для ОСОБА_2, членів її сімї, та гостів по перепусткам єдиного зразка з позначенням «ОСОБА_2І.» та порядковий номер пропуску. Судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року позов задоволено. Встановлено земельний сервітут на право проходу через земельну ділянку площею 10,3962га кадастровий №:02:045:0001, розташовану за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, належну на праві власності ТОВ «Хіммашпроект» для ОСОБА_2, членів її сімї, та гостей по перепусткам єдиного зразка з позначенням «ОСОБА_2І.» та порядковий номер пропуску. Стягнено з ТОВ «Хіммашпроект» на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Хіммашпроект» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Під час розгляду справи представник апелянта, ТОВ «Хіммашпроект» - ОСОБА_3, апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_2-ОСОБА_4 зазначила, що рішення суду, на її думку, є законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи Новофедорівської селищної ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач, в порушення умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, не погоджується в добровільному порядку надавати позивачу та особам, які тимчасово проживають у її будинку можливість проходу до пляжу, поновлення прав зазначених осіб на користування природними обєктами можливо шляхом визначеним в позовній заяві, а саме встановленням земельного сервітуту.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Поняття, зміст та підстави встановлення і припинення земельного сервітуту визначені главою 32 ЦК України (статті 401-406) та главою 16 ЗК України (статті 98-102).

Відповідно до ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом(ч.1). Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут)(ч.2).

Право земельного сервітуту, згідно ч.1 ст. 98 ЗК України, це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Зі змісту ст. 99 ЗК України вбачається, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення такого земельного сервітуту як, зокрема, право проходу.

Порядок встановлення земельних сервітутів визначений ст. 100 ЗК України, відповідно до якої сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

За правилами ст. 402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 22-2 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 (зі змінами), вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного обєкта і не залежить від власників цих обєктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ№946552 є власником земельної ділянки площею 0.0179га, кадастровий № :02:041:0109, яка розташована в с. Залізний Порт, пров. Маячний з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ№946551 є власником земельної ділянки площею 0.1514га кадастровий № :02:041:0110, яка розташована в с. Залізний Порт, пров. Маячний з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, на зазначеній земельній ділянці, за адресою с. Залізний Порт, пров. Маячний, 7-в, розташований житловий будинок, який відповідно до свідоцтва про право власності також належить позивачці.

ТОВ «Химмашпроект», згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 жовтня 2007 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 10.3962га, кадастровий № :02:045:0001, яка знаходиться в с. Залізний Порт, вул. Морська та на якій розташована база відпочинку «Кристал». За умовами п. 1.1 вказаного договору відповідач прийняв у власність вказану земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями і сервітутами (у разі їх наявності), в тому числі з вільним проходом місцевим жителям до моря.

Судом першої інстанції встановлено, що прохід через територію бази відпочинку «Кристал» не є єдиним виходом до моря від земельних ділянок, власницею яких є позивачка. Існують офіційно облаштовані проходи до моря поза межами земельної ділянки, яка належить відповідачу. Зазначена обставина визнана сторонами у справі.

Будь-яких доказів, що без встановлення сервітуту у спосіб визначений позивачем неможливо ефективно використовувати належні позивачці земельні ділянки, враховуючи їх цільове призначення, позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України не надано, а судом такі обставини не встановлені.

Також слід зазначити, що позивачем не обґрунтовано у встановленому законом порядку свої позовні вимоги щодо необхідності встановлення земельного сервітуту на право проходу через всю земельну ділянку площею 10.3962га, що належить відповідачу, без визначення конкретної площі і меж чужої земельної ділянки, які саме необхідні для проходу через територію бази відпочинку «Кристал» до моря. Будь-яка технічна документація щодо встановлення сервітуту позивачем суду не надана.

Крім того, в порушення вимог ст. 100 ЗК України, згідно якої сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут), суд першої інстанції встановив земельний сервітут не тільки позивачці, як власнику земельної ділянки, а і невизначеному колу осіб (членам сімї позивачки та її гостям).

Невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу в частині ненадання вільного проходу місцевим жителям до моря, не є підставою для встановлення земельного сервітуту.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав визначених законом для встановлення земельного сервітуту.

Зважаючи на викладене рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права слід скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хіммашпроект» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хіммашпроект», третя особа Новофедорівська сільська рада Голопристанського району Херсонської області про встановлення земельного сервітуту - в і д м о в и т и.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :