Провадження № 2/521/1774/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

при секретарі - Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_2 та після уточнення своїх позовних вимог просив стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 46133,96 грн.; суму розраховану на дату ухвалення судового рішення, враховуючи суму пені за період з 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року у розмірі 22499,47 грн.; суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції розраховану на дату ухвалення судового рішення, враховуючи суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року у розмірі 35004,35 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами суму розраховану на дату ухвалення судового рішення, враховуючи суму 3% річних за користування грошовими коштами за період з 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року у розмірі 2206,85 грн.; стягнути з ОСОБА_2на користь позивача суму франшизи у розмірі 1000,00 гри., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача усі понесені судові витрати: судовий збір в сумі 843,97 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5100,0 грн., посилаючись на такі обставини.

02 липня 2013 року водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 по вул. Щорса в м. Одеса, не врахував дорожню ситуацію, не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (дружина позивача), в результаті чого допустив зіткнення зі вказаним автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка позивача, отримала тілесні ушкодження та була доставлена до ООДКЛ.

Автомобіль «Тоуоta RAV 4», д/н НОМЕР_3, належить на праві власності ОСОБА_1. 24 липня 2013 року винесли постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діях обох водіїв складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КоАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в СТзДВ «Гарантія» за полісом № АВ/4901924 від 31 серпня 2012 року.

08 липня 2013 року позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок, а 12 вересня 2013 року звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні для отримання страхового відшкодування документи. В телефонному режимі позивача було повідомлено, що страхова виплата розрахована на підставі Звіту ТОВ «Автопартнер-центр» № 03244 від 22 липня 2013 року та дорівнює 35325,61 грн. Але, не зважаючи на неодноразові звернення СТзДВ «Гарантія» так і не здійснив позивачу виплату страхового відшкодування. 28 серпня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Автопартнер-центр» та після оплати вартості проведеного дослідження у розмірі 400,0 грн., отримав оригінал вищезазначеного Звіту та фотографії пошкодженого автомобіля позивача. За Звітом ТОВ «Автопартнер-центр» № 03244 від 22 липня 2013 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті ДТП дорівнює 36325,61 грн. У той же час, розмір реальних збитків, тобто реально витрачених позивачем коштів на ремонт автомобіля становить 47133,96 грн. Таким чином, розміру страхової суми (ліміту відповідальності у розмірі 50000,00 грн.) суми франшизи, визначеної у п. 5 Полісу у розмірі 1000,00 грн. та розміру понесених витрат на відновлення пошкодженого ТЗ у сумі 47133,96 грн., страхова сума, яка повинна бути виплачена та стягнута з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача повинна складати 46133,96 грн.

Станом на теперішній час сума страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком у розмірі - 46133,96 грн. не сплачена. Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV, крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 10 грудня 2013 року. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування СТзДВ «Гарантія» не здійснив. Станом на 15 липня 2015 року сума страхового відшкодування у розмірі 46133,96 грн. не сплачена Страховою компанією. При цьому, страхова компанія допустила прострочення грошового зобов'язання, а тому бездіяльність СТзДВ «Гарантія» призвела до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 11 грудня 2013 року СТзДВ «Гарантія» вважається такою, що прострочила виконання зобов'язань (ст. 612 ЦК України), і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (ст. 625 ЦК України). Загальна сума пені за період 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року становить 22499,47 грн. (п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Загальна сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період 11 грудня 2013 року - 15 липня 2015 року становить 35004,35 грн. Загальна сума 3% річних за користування грошовими коштами за період 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року становить 2206,85 грн. Однак, після визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення і до теперішнього часу позивачу не були відшкодовані ним сума франшизи - 1000,00 грн.

Крім матеріального збитку позивачу була заподіяна також моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, пережитих внаслідок ДТП: Під час ДТП донька позивача отримала травму, і була доставлена каретою «швидкої допомоги» до Одеської обласної дитячої клінічної лікарні. Все це повергло позивача та його дружину в шок - сильне душевне хвилювання за її життя та здоров'я. Окрім того, з моменту ДТП був порушений нормальний спосіб життя всієї родини позивача, з'явилися незручності (необхідність збирати та подавати документи до страхової компанії, державних органів, суду, організовувати ремонт пошкодженого ТЗ), пов'язані зі зміною звичайного розпорядку дня, довелося на невизначений строк відкласти заплановані поїздки та справи. Розгляд та подача документів до страхової справи не тільки забирає багато робочого часу позивача, а й негативно впливає на стан його здоров'я, самопочуття, що відповідно викликає занепокоєння його родини та близьких. Виникає необхідність нераціональних витрат часу, залучення душевних зусиль на розв'язання даної проблеми. Окремо слід зазначити про те, що винуватець події ОСОБА_2 жодного разу з моменту ДТП не здійснив ніяких заходів щодо позасудового добровільного відшкодування заподіяного збитку і усі вищевикладені обставини завдають значних моральних страждань позивачу та його родині. Таким чином, сума завданої моральної шкоди оцінюється позивачем у розмірі 5000,00 гривень. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 843,97 грн. (600,37 грн. + 243,60 грн.).

При наданні правової допомоги за Договором № 58/08/2014 від 27 серпня 2014 року, МП «Універсал - ЛТД» ТОВ, в собі його юристів, було витрачено 16 годин. За попередньою домовленістю Виконавця з позивачем, година роботи Виконавця оплачується у розмірі 300-400 грн., а саме: - Підготування позовної заяви з усіма необхідними документами (не менше 3 робочих часів) - 1200,00 грн.; - Представництво інтересів Замовника під час розгляду справи судом (підготування до участі та участь у кожному судовому засідання - 400,00 грн./за кожну годину судового засідання); - Ознайомлення з матеріалами судової справи (1 година) - 300,00 грн.; - Отримання рішення суду першої інстанції та передання його Замовнику - 200,00 грн. Отже, станом на 27 жовтня 2015 року було витрачено 17 годин, що у подальшому будуть розраховуватися наступним чином: 300 грн. х 17 год. = 5100,0 грн.

Відповідач ОСОБА_2надав до суду заперечення, в яких просив в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до нього відмовити у повному обсязі. 02 липня 2013 року сталася ДТП з його участі при керуванні автомобілем НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням дружини позивача ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2за шкоду, заподіяну майну третім особам була застрахована СТзДВ «Гарантія» відповідно до полісу №АВ/4901924 від 31 серпня 2012 року. Відповідно до п. 3 Полісу, строк його дії визначений до 31 серпня 2013 року Тобто на момент настання страхового випадку - ДТП - поліс був дійсним. Згідно із п. 4 страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи встановлена в розмірі 50000,00 грн., а розмір франшизи становить 1000,00 грн. Таким чином, відповідно до умов полісу, максимальна сума страхової виплати за шкоду, заподіяну третім особам становить 49000,00 грн. Так в матеріалах справи присутній Звіт №03244 від 22 липня 2013 року «Про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тоуоta RAV 4», д/н НОМЕР_3. Відповідно до резолютивної частини Звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Тоуоta RAV 4», д/н НОМЕР_3 в результаті пошкодження КТЗ в ДТП складає 36325,61 грн. Відповідно до п. 3 описової частини Звіту, визначення об'єму та видів відновлювальних робіт, необхідних запасних частин і матеріалів проводилось на підставі результатів огляду транспортного засобу Тоуоta RAV 4», д/н НОМЕР_3. Таким чином, позивач був обізнаний про проведення сертифікованого визначення вартості матеріального збитку. Результати Звіту були визнані позивачем, ним не оскаржувалися та не піддавалися сумніву, що вбачається зі змісту самої позовної заяви та відсутності відповідних дій позивача, які б свідчили про його незгоду з результатами Звіту. У будь-якому випадку загальна сума, витрачених позивачем на ремонт автомобілю, коштів, покривається розміром страхової виплати за Полісом (49000,00 грн.). Тому вимоги позивача, щодо стягнення з ОСОБА_2збитку, встановленого в Звіті та розміру, витрачених позивачем коштів на ремонт ТЗ, не відповідають вимогам Закону та нормам Цивільного кодексу України.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2моральної шкоди. Вимоги позивача, щодо компенсації йому моральної шкоди у зв'язку із отриманням його донькою травми, підлягають зверненню до СТзДВ «Гарантія». Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 24 липня 2013 року, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002306 від 03 липня 2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, правоохоронними органами було встановлено відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною статтею КК України. Також в описовій частині даної постанови зазначено, що «встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, неповнолітньою постраждалою ОСОБА_4, в ході проведення досудового слідства не надалось можливим, в зв'язку з тим, що від проведення судово-медичного обстеження доньки її мати ОСОБА_3 відмовилась». Крім того в даній постанові зазначено, що неповнолітня ОСОБА_4 була доставлена до ООДКЛ м. Одеси. Відповідно до довідки КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 02 липня 2013 року, за результатами огляду ОСОБА_4, встановлено діагноз «ушиб носа» та прописано 20% розчин альбуциду, який призначений для профілактики запальних процесів в очах та носі. Твердження позивача про те, що подія повергла його у шок - сильне душевне хвилювання, а наслідки стресу, що він пережив, виражаються в неврівноваженості, підвищеній дратливості й порушені сну та проявляються аж до теперішнього часу (минуло майже три роки з моменту події) носять суб'єктивний, оціночний характер та не підтверджуються жодними належними доказами. З іншого боку такий «глибоко-тяжкий психічний стан» позивача не перешкодив йому вже 04 липня 2013 року провести калькуляцію необхідного ремонту автомобілю в ТОВ «ВіДі Пальміра», 09 липня 2013 року сплатити 6000,00 грн. за цим рахунком, 26 липня 2013 року сплатити решту в розмірі 40749,96 грн. та зробити ремонт автомобілю на суму, що значно перевищує розмір збитків, встановлений сертифікованим оцінювачем. Також ним не доведено твердження про неодноразове звернення до лікарів і факт зриву запланованих поїздок.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2витрат на правову допомогу, витрат позивача на сплату судового збору та інших судових витрат. Для настання права вимагати з нього відшкодування таких витрат відсутня правова підстава, а саме складова цивільного делікту - вини, адже позовна заява подана у зв'язку із невиконанням своїх обов'язків СТзДВ «Гарантія».

Щодо сплати франшизи в розмірі 1000,0 грн., то ОСОБА_2 ці кошти сплатив позивачу.

В судовому засідання представник позивача підтвердив факт сплати ОСОБА_2 ОСОБА_1 франшизи в розмірі 1000,0 грн.

Відповідач Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів.

02 липня 2013 року водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 по вул. Щорса в м. Одеса, не врахував дорожню ситуацію, не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (дружина позивача), в результаті чого допустив зіткнення.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка позивача, отримала тілесні ушкодження та була доставлена до ООДКЛ.

Автомобіль «Тоуоta RAV 4», д/н НОМЕР_3, належить на праві власності ОСОБА_1.

24 липня 2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діях обох водіїв складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КоАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в СТзДВ «Гарантія» за полісом № АВ/4901924 від 31 серпня 2012 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 08 липня 2013 року ОСОБА_1 подав письмове повідомлення на адресу СТзДВ «Гарантія» про дорожньо-транспортну пригоду та настання страхового випадку за полісом № АВ/4901924.

12 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування та надав повний пакет документів, передбачений діючим законодавством.

28 серпня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Автопартнер-центр» та після оплати вартості проведеного дослідження у розмірі 400,0 грн., отримав оригінал вищезазначеного Звіту та фотографії пошкодженого автомобіля позивача.

За Звітом ТОВ «Автопартнер-центр» № 03244 від 22 липня 2013 року вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 в результаті ДТП дорівнює 36325,61 грн.

У звязку з невиплатою коштів позивач за власні кошти відремонтував пошкоджений автомобіль, і загальна сума понесених витрат (на придбання запчастин, оплата робіт та ті.) склала 47133,96 грн.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, та положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, з урахуванням встановленого п. 9.2 Закону № 1961 розміру страхової суми (ліміту відповідальності у розмірі 50000,00 грн.) суми франшизи, визначеної у п. 5 Полісу у розмірі 1000,00 грн. та розміру понесених витрат на відновлення пошкодженого ТЗ у сумі 47133,96 грн., страхова сума, яка повинна бути виплачена та стягнута з СТзДВ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 повинна складати 46133,96 грн.

Станом на теперішній час сума страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком у розмірі - 46133,96 грн. не сплачена.

Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Тобто, відповідно до зазначеної статті, крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 10 грудня 2013 року. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування СТзДВ «Гарантія» не здійснив.

Станом на 15 липня 2015 року сума страхового відшкодування у розмірі 46133,96 грн. не сплачена СТзДВ «Гарантія».

При цьому, страхова компанія допустила прострочення грошового зобов'язання, а тому бездіяльність СТзДВ «Гарантія» призвела до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 11 грудня 2013 року СТзДВ «Гарантія» вважається такою, що прострочила виконання зобов'язань (ст. 612 ЦК України), і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

Загальна сума пені за період 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року становить 22499,47 грн.

Загальна сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період 11 грудня 2013 року - 15 липня 2015 року становить 35004,35 грн.

Загальна сума 3% річних за користування грошовими коштами за період 11 грудня 2013 року 15 липня 2015 року становить 2206,85 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Згідно п. 36.6. ст. 36 Закону України № 1961-IV Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування.

Після визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 була відшкодована ним сума франшизи в розмірі 1000,00 грн., що підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9.1. ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно із ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, відповідно до умов полісу, максимальна сума страхової виплати за шкоду, заподіяну третім особам становить 49000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Оскільки загальна сума, витрачених ОСОБА_1 на ремонт автомобілю, покривається розміром страхової виплати за страхом Полісом, тому позовні вимоги до ОСОБА_2 в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 24 липня 2013 року, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002306 від 03 липня 2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було встановлено відсутність в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною статтею КК України.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тривалість невиплати страхового відшкодування не залежить від вини ОСОБА_2, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідно до вимог чинного законодавства, він не ухилявся від проведення будь-яких дій по оформленню страхового випадку, а тому суд не вбачає доведеності спричинення ОСОБА_5 моральної шкоди.

Позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобовязань за договором страхування, позивачем не заявлялося.

Судом встановлено, що позивач на правову допомогу згідно з договором № 58/08/2014 від 27 серпня 2014 року сплатив 5100,0 гривень. До суду наданий розрахунок витрат на правову допомогу від 27.10.2015 року. Оплата однієї години роботи у розмірі 300-400 грн. не суперечить Постанові КМ України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаний з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р., адже станом на дату укладання Договору 27.08.2014 р. мінімальна заробітна плата становила 1218 грн. 00 коп., а граничний розмір компенсації витрат у цивільних справах, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Таким чином, норми законодавства при визначені розміру години роботи при наданні правової допомоги були дотримані.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов частково обґрунтованим та стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія»відшкодування в розмірі заявлених позовних вимого, а також судовий збір на загальну суму 843,97 грн. (735,88 грн. + 108,09 грн.) та витрати на правову допомогу в розмірі 5100,0 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 суд має відмовити.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 16, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія»() на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), страхове відшкодування в сумі 46133,96 грн. (сорок шість тисяч сто тридцять три грн. 96 коп.); суму пені за період з 11.12.2013 -15.07.2015 р. у розмірі 22499,47 грн. (двадцять дві тисячі чотириста девяносто девять грн. 47 коп.); суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 11.12.2013 - 15.07.2015 р. у розмірі 35004,35 грн. (тридцять пять тисяч чотири грн. 35 коп.); суму 3% річних за користування грошовими коштами за період з 11.12.2013 - 15.07.2015 р. у розмірі 2206,85 грн. (дві тисячі двісті шість грн. 85 коп.); витрати на правову допомогу в сумі 5100,0 грн. (пять тисяч сто грн. 00 коп.), судовий збір в сумі 843,97 грн. (вісімсот сорок три грн. 97 коп.), що разом складає 111788,60 грн. (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 60 коп.).

В частині вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.