Провадження № 2/521/4449/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді Мирончук Н.В.
при секретарі судового засідання Варналій К.О.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на наступне.
Відповідач, згідно договору, зобов'язана була сплачувати проценти щомісяця, у день нарахування процентів. У зазначений строк сплачувати проценти, нараховані за користування Кредитними ресурсами в період з попереднього по поточний День нарахування процентів. Також, сплачувати проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів.
Відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
В судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності. Також позивач вказав, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не прибула, хоча згідно вимог ст.74 ч.5 ЦПК України, була повідомлена двічі про явку до суду, причини неявки суду не повідомила.
За змістом статті 158 ЦПК України, участь у судовому засіданні - це право сторони, а не її обов'язок, тому судовий розгляд можливо проводити у відсутності сторін, на підставі поданих ними доказів та письмових пояснень, оскільки зміст положення процесуального закону щодо змагальності, належним чином і завчасно був роз'яснений судом учасникам, про що мається документальне підтвердження.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, не здійснюється.
За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, оцінивши доводи позивача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, приходить до наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до умов надання кредиту, банк відкриває на Картковий рахунок Позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue НОМЕР_2 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15 000 грн із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60%, а Позичальник зобов'язується повернути отримані, в рахунок відновлюваної кредитної лінії, кредитні ресурси в строк до 04.04.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. (а.с. зворот. бік 11)
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права, у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Стороною позивача при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір, а тому за правилами ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
За таких підстав, суд вважає за необхідне позов про стягнення заборгованості, задовольнити в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1048- 1050, 1054 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.11, 88, 158, 197, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), місце реєстрації АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.10.1996 р., на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір, у сумі 561 грн. 16 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.
Суддя: Н.В. Мирончук