Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/1486/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. А.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Суржика М.М.

секретар - Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Шевченкове» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Шевченкове» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року приватне підприємство «Шевченкове» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Зазначало, що відповідач є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 6,52 га, розташованої на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. 18 квітня 2008 року між ПП, як орендарем та ОСОБА_2, як орендодавцем укладено договір оренди земельної ділянки, державна реєстрація якого здійснена 18 квітня 2008 року Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». Також 25 січня 2012 року між ПП та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року, державна реєстрація якої здійснена 30 березня 2012 року в ДП ЦДЗК при Держкомземі України. Згідно розділу 1 договору відповідач передав земельну ділянку в строкове платне користування на термін до 30 листопада 2017 року. Проте, восени 2014 року відповідач на орендованій ПП земельній ділянці розпочав сільськогосподарські роботи, переорав орендовану земельну ділянку та обробляє землю самостійно.

Оскільки такими діями відповідач перешкоджає законному користуванню орендарем земельною ділянкою, ПП просило суд усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою, шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою приватним підприємством «Шевченкове» (а.с.3-5).

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ПП «Шевченкове», в якому просив визнати договір оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року та додаткову угоду про зміну умов цього договору від 25 січня 2012 року недійсними. Зазначав, як підстави для позову ті обставини, що договір оренди від 18 квітня 2008 року він не підписував, його волевиявлення на укладання такого договору не було і нікого на укладання договору він не уповноважував (а.с.19-21).

Ухвалою суду від 12 грудня 2014 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.42).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року позов ПП «Шевченкове» задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ПП «Шевченкове» у користуванні орендованою земельною ділянкою та у її вільному оброблянні.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено, розподілено судові витрати у справі (а.с.78-80).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПП відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Посилається зокрема, на те, що суд не задовольнив його клопотання, не витребував оригінал договору оренди землі від 18 квітня 2008 року, що унеможливило дослідження підпису орендодавця експертом (а.с.89-92).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, а представник ПП «Шевченкове» заперечив проти них і просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як свідчить зміст позовної заяви, як на підставу для визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього, позивач зазначав відсутність його волевиявлення на вчинення цього правочину, на те, що він особисто договір оренди землі від 18 січня 2008 року не підписував.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За клопотанням позивача судом призначалась у справі судова почеркознавча експертиза (а.с.43,59-61). Проте, на дослідження були надані копії договору оренди землі та додаткової угоди до договору. За ініціативою експерта було постановлено додаткове питання чи містяться ознаки монтажу у договорі оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року.

Відповідно до висновку експерта № 470 судово-почеркознавчої експертизи від 31 березня 2015 року, питання чи виконано підпис у договорі оренди земельної ділянки, укладеному мі ОСОБА_2 та ПП «Шевченкове» 18 квітня 2008 року не вирішувалось у зв'язку з тим, що встановити факт монтажу в наданому на дослідженні технічному зображенні документа не виявилося можливим з причини відсутності ознак монтажу, що не виключає його наявності або відсутності. Підпис у додатковій угоді про зміну умов договору оренди від 25 січня 2012 року, ймовірно виконаний самим ОСОБА_2.

В судовому засіданні 29 квітня 2015 року, як свідчить журнал судового засідання, позивач заявляв клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи та вжиття заходів для витребування оригіналу договору оренди землі.

Проте, суд безпідставно відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

В порушення вимог ч.4 ст.10, ч. ст.60 ЦПК України суд першої інстанції не з'ясував обставини, що мають значення для вирішення спору, прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки не застосував до правовідносин, які склались між сторонами норми матеріального права, які їх регулюють.

Відповідно до ст.309 ЦПК України з цих підстав рішення суду в частині зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, але з інших підстав, ніж зазначено судом першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 18 квітня 2008 року ОСОБА_2 надав належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 6,52 га, розташовану на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в оренду приватному підприємству «Шевченкове» строком на 30 років.

Вказаний договір було зареєстровано у Новоукраїнському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 18 січня 2008 року за № 43 (а.с.6).

25 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ПП «Шевченкове» укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі від 18 квітня 2008 року, зазначено, що договір дійсний до 30 листопада 2017 року, передбачено орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки землі та урахування індексації (а.с.8).

Додаткова угода зареєстрована Управлінням Держкомзему у Новоу країнському районі 30 березня 2012 року.

Для усунення неповноти у з'ясуванні обставин справи, ухвалою апеляційного суду від 24 червня 2015 року задоволено клопотання позивача та його представника і призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на дослідження надано оригінал договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Шевченкове» від 18 квітня 2008 року, який зберігається у відділі Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області.

Згідно висновку експерта № 211 від 02 липня 2015 року досліджуваний підпис в графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_2 та ПП «Шевченкове» від 18 квітня 2008 року виконаний не ОСОБА_2., а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с.124-127).

В судовому засіданні апеляційної інстанції з пояснень позивача та представника відповідача встановлено, що належна позивачу на праві власності спірна земельна ділянка, перебувала в оренді лише у ПП "Шевченкове".

Позивач працював у вказаному ПП і при виконанні трудових обов'язків скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

На прохання позивача, який бажав уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ДТП, керівник ПП погодився надати йому кошти в рахунок орендної плати, які були необхідні позивачу для відшкодування шкоди, завданої ДТП, але за умови, що позивач у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди землі, підпише новий договір оренди землі строком на 30 років. На вказані умови позивач погодився і йому представником ПП було надано примірник договору оренди землі від 18 січня 2008 року для його підписання.

Пізніше договір оренди землі від 18 січня 2008 року було повернуто підприємству з підписом в графі "орендодавець".

Позивач підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції, що відповідачем виконані умови їх домовленості, кошти, які йому були необхідні для відшкодування шкоди, завданої ДТП, підприємство йому надало у вигляді наперед виплаченої орендної плати.

Оскільки йому ще були необхідні кошти, то у 2012 році він звернувся до керівника ПП з вимогою повернути йому земельну ділянку або він звернеться в суд з позовом, оскільки договір оренди землі підписував не він.

Керівник підприємства запропонував йому укласти додаткову угоду про зменшення терміну дії договору оренди землі та збільшити розмір орендної плати.

Позивач підтвердив, що погодився і 25 січня 2012 року підписав додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі від 18 січня 2008 року, підтвердив, що у цій угоді його особистий підпис.

Пояснив, що оскільки на його вимоги повернути йому землю у 2014 році відповідач відмовився,роботу та кошти йому не надав, то він вирішив самостійно обробляти належну йому земельну ділянку і восени 2014 року зорав землю та засіяв.

Доводи позивача та його представника про те, що суд має взяти до уваги лише висновок судової почеркознавчої експертизи та визнати договір оренди землі і додаткову угоду до нього недійсними, є безпідставними.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Сукупністю зібраних у справі доказів підтверджено, що позивач передав земельну ділянку в оренду відповідачу, отримав орендну плату наперед, 25 січня 2012 року особисто підписав угоду про зміну умов договору оренди землі від 18 січня 2008 року, до 2014 року не заперечував проти орендних відносин з відповідачем.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі, у тому числі і щодо строку дії договору, здійснюється за взаємною згодою сторін. При цьому, за правилами статті 654 Цивільного кодексу України, зміни до договору вчиняються в такій самій формі, що і основний договір, що змінюється.

Пунктом 2 додаткової угоди від 25 січня 2012 року про зміну умов договору оренди землі від 18 січня 2008 року передбачено, що усі інші умови договору оренди землі не змінені цією додатковою угодою, діють в колишній редакції в частині, що не суперечить вимогам чинного законодавства і сторони підтверджують щодо них свої зобов'язання.

Додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди (пункт 3).

Згідно із ст.627, ч.1 ст.638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин підписання додаткової угоди від 25 січня 2012 року про зміну умов договору оренди землі від 18 квітня 2008 року, прийняття договору до виконання, свідчить про те, що ОСОБА_2 схвалив умови договору оренди землі, укладеного в його інтересах особою, яка, як він стверджує не мала повноважень на підписання договору оренди землі від його імені.

Відповідно до ч.2 ст.1158 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

У зв'язку із схваленням ОСОБА_2 договору оренди землі, він є стороною договору - орендодавцем з моменту вчинення цього правочину (ч.2 ст.241 ЦК України).

Оскільки фактичними діями та підписанням додаткової угоди позивач схвалив дії іншої особи, яка діяла без доручення в його майнових інтересах і підписала договір оренди землі 18 січня 2008 року, то правові підстави для визнання договору оренди землі недійсним, відсутні.

За умовами додаткової угоди про зміну умов договору оренди землі (а.с.8) договір оренди землі дійсний до 30 листопада 2017 року.

Згідно ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 до закінчення терміну дії договору оренди землі, укладеного з ПП, обробив земельну ділянку та користується нею, чим порушує права відповідача на оренду землі.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про усунення перешкод ПП "Шевченкове" в користуванні спірною земельною ділянкою.

Рішення в частині задоволення первісного позову ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому відповідно до ст.308 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, ч.2 ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року в частині вирішення зустрічного позову скасувати.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПП «Шевченкове» про визнання договору оренди та додаткової угоди недійсними, відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Суддя: