У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В,О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на транспортний засіб за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № МЧ-50-08, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 21 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 06 червня 2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, який належав йому на праві власності.

Оскільки, ОСОБА_3 умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 05 червня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 108,25 доларів США, позивач просив суд в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на автомобіль, який є предметом застави, і який на даний час належить відповідачу ОСОБА_2

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області 20 січня 2015 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МЧ-50-08 від 05 червня 2008 року в сумі 20 108,25 доларів США звернуто стягнення на транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER 2.4, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, шляхом безпосереднього продажу іншій особі-покупцю з правом укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу вказаного предмету застави від свого імені, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, з огляду на що застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи і отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова