РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретарів Голубніченко В.О., Завгородньої Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.1982 її матері - ОСОБА_4, належала 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина домоволодіння належить ОСОБА_3. Фактично їх домоволодіння має два окремі входи та повністю поділено в натурі на дві окремі частки з окремими входами в будинок літ. А-1, який складається з квартири № 2, що належала її матері, та квартири №1, що належить ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4. Позивач фактично проживала та проживає у спірному домоволодінні, але зареєстрована на час смерті матері там не була. Позивач за власний рахунок здійснила поховання матері та поставила їй пам'ятник. Вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину як єдиний спадкоємець, оскільки на момент смерті матері фактично проживала в спадковому домоволодінні.

26.11.2013 позивач звернулась до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не було надано доказів фактичного прийняття спадщини, а також тому, що наданий нею документ, а саме свідоцтво її матері про право на спадщину за заповітом, був частково пошкоджений.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері та визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4 (а.с.4-7, 73-74,80).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі (а.с.91-93).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року залишено без змін (а.с.144-146).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.180-182).

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надали письмові заперечення проти позову (а.с.213-215).

Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, надав заяви по розгляд справи за їх відсутності та винесення рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти заявленого позову (а.с.190).

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.02.1982 Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-411, та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 19.02.1982 в реєстровій книзі за № 262-82 матері позивача - ОСОБА_4 належала 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис № 2014 від 08 грудня 1998 року (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_2, яка фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, однак не оформила свої спадкові права.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася до 1 січня 2004 року, до правовідносин зі спадкування майна після смерті спадкодавця застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права.

У відповідності до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином ОСОБА_2 є такою, що фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Дані обставини підтверджуються довідкою № 113017 голови квартального комітету № 20 від 22.11.2013, а також показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Суд не може погодитися з посиланнями представника відповідача щодо відсутності доказів прийняття позивачем фактично спадщини, оскільки такі доводи спростовуються вищевикладеним.

Крім того, заперечуючи проти позову, представником відповідача територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, не надано суду доказів, що дане спадкове майно визнавалося безхазяйним відповідно до норм діючого на час відкриття спадщини ЦК України 1963 року.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 26.11.2013 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не надано доказів щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, також правовстановлюючий документ на спадкове майно є зіпсованим, а тому рекомендовано було позивачу звернутися до суду.

Оскільки позивач використала позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримала відмову, вона вимушена була звернутися до суду.

Разом з тим, на момент смерті ОСОБА_4 належало наступне майно - 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, яке складалося з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 54,1 кв.м., та господарчих споруд - сараї цегляні літ. Б та літ. Д, шлакоблочний сарай літ. В, деревяномазані сараї літ. К, літ. Л, літ. Е, сарай цегляний літ. И, вбиральні цеглові літ. З, літ. Л, літ. к, літ. М, погріб цегловий літ. Г, шлакоблочний під Г, водоколонка №1,2. Інше майно заявлене у позові, як спадкове, а саме - ганок з козирком літ. в1 площею 3,4 кв.м, сарай літ.П площею 8,9 кв.м, гараж літ.Р площею 24,8 кв.м, сарай літ. Т площею 9,2 кв.м, сарай літ Ф площею 13,5 кв.м, літня кухня літ.Х площею 12,4 кв.м, душова літ.Ц площею 1,7 кв.м., споруди - огороді, хвіртка, замощення, на момент смерті ОСОБА_4 не були узаконені у встановленому законом порядку, а відтак не входять до спадкової маси. Разом з тим, позивач не позбавлена права вирішити питання щодо зазначеного нерухомого майна у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме підлягає встановленню факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 54,1 кв.м., та господарчих споруд - сараї цегляні літ. Б та літ. Д, шлакоблочний сарай літ. В, деревяномазані сараї літ. К, літ. Л, літ. Е, сарай цегляний літ. И, вбиральні цеглові літ. З, літ. Л, літ. к, літ. М, погріб цегловий літ. Г, шлакоблочний під Г, водоколонка №1,2. В іншій частині позову - відмовити.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 54,1 кв.м., та господарчих споруд - сараї цегляні літ. Б та літ. Д, шлакоблочний сарай літ. В, деревяномазані сараї літ. К, літ. Л, літ. Е, сарай цегляний літ. И, вбиральні цеглові літ. З, літ. Л, літ. к, літ. М, погріб цегловий літ. Г, шлакоблочний під Г, водоколонка №1,2.

В іншій частині позову - відмовити.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 06 березня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець