Справа № 141/695/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого - судді Слісарчука О.М.

при секретарі Ставничому С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за участю сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов мотивований тим, що її донька ОСОБА_3 з ОСОБА_4 прожила в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2005 року по 27.10.2012 рік в її будинку АДРЕСА_1. 27 жовтня 2012 року за рішенням Оратівського районного суду розірвано шлюб між позивачем та, за кошти позивача 14 серпня 2010 року було придбано холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень та надано в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Документи на майно знаходяться у неї. В березні 2013 року ОСОБА_3. з ОСОБА_4. помирилися і почали спільно проживати по АДРЕСА_2 куди забрали з собою вказані речі. 12 травня 2013 року в ОСОБА_3 з ОСОБА_4 виникла сварка і він побив позивача та вигнав з даного будинку, і з того часу ОСОБА_3 проживає в її квартирі за адресою АДРЕСА_1. Холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та газова плита моделі СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень залишились в будинку по АДРЕСА_2

Потім через деякий час ОСОБА_3 домовилась з ОСОБА_4 про те, що він добровільно поверне вказане майно. В травні 2014 року ОСОБА_4 уклав шлюб з іншою жінкою, зараз її фамілія ОСОБА_2, вони перейшли жити в будинок до нього за адресою АДРЕСА_2 і разом з ним користувалась холодильником «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та газовою плитою модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, що є особистою приватною власністю. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її колишній чоловік ОСОБА_4. Після його смерті ОСОБА_3. за усним дорученням позивача ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_5, щоб вона повернула холодильник та газову плиту, які є її особистою приватною власністю, але вона відмовила позивачу. Її пропозиція вирішити спір без звернення до суду і передати майно не була прийнята відповідачем. Просить витребувати від відповідача ОСОБА_5 та передати їй холодильник "Атлант" модель ХМ-6024-031 заводський номер вартістю 4000 гривень та газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що її донька ОСОБА_3 04.11.2005 року одружилась з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_14. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали спочатку в її будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_4 часто їздив по заробітках в м. Київ та за кордон. В 14.08.2010 року ОСОБА_4 повернувся із заробітків і поїхав разом з ОСОБА_3 в смт. Оратів подивитися холодильника, які хотіли придбати. В смт. Оратів вони вибрали холодильник марки "Атлант" за кошти 4000 грн. і захотіли його взяти в кредит. Тоді ОСОБА_1 сказала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 що купить для них холодильник. Тоді вона купила даний холодильник і автомобілем привезла до свого власного будинку, який розташований АДРЕСА_1, де він знаходився до 2013 року. Кошти на холодильник були її, оскільки вона тримала домашнє господарство, корову і з цього мала прибуток. 12 січня 2011 року вона поїхала автомобілем з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знову в смт. Оратів, де придбали газову плиту за кошти в сумі 2600 грн. Гроші на придбанння газової плити ОСОБА_1 давала ОСОБА_4 Кошти належали ОСОБА_1 Гарантійні талони виписані на ОСОБА_4, оскільки вона давала кошти на придбання товарів як подружжю, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали в шлюбі, мали спільну дитину. Вказаним майном користувалось подружжя, а саме ОСОБА_4 з ОСОБА_3 Холодильник та газову плиту купувала для подружжя. В 2013 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посварилися. Однак в березні 2013 року помирилися і купили будинок за адресою АДРЕСА_2 де і почали проживати. В подальшому ОСОБА_3 з ОСОБА_4 перевезли у житловий будинок по АДРЕСА_2 придбаний холодильник та газову плиту. В жовтні 2012 року ОСОБА_3 розлучилась з ОСОБА_4 В березні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помирилися і знову продовжили проживати разом по АДРЕСА_2 до 12 травня 2013 року, тобто до того часу поки ОСОБА_4 не побив ОСОБА_3. та вигнав із дому. Просить Просить витребувати від відповідача ОСОБА_5 та передати їй ОСОБА_1 холодильник "Атлант" модель ХМ-6024-031 заводський номер вартістю 4000 гривень та газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2800 гривень, стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що вона проживає по АДРЕСА_3. Дійсно вона проживала з травня 2014 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 в його житловому будинку. В. будинку знаходились холодильник «Атлант» та газова плита, які належали ОСОБА_4 На придбання холодильника кошти давав брат чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_15, який перебуває на заробітках Польщі в сумі 3000 грн. ОСОБА_4 на придбання холодильника та плити давав кошти, а саме на придбання холодильника 1000 грн., а на придбання газової плити 1600 грн. ОСОБА_1 телефонувала до ОСОБА_4 і казала, щоб він віддав або газову плиту або холодильник. На що ОСОБА_4 відмовив і сказав, що нічого не віддасть, оскільки ОСОБА_3 і так все майно забрала з будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її чоловік ОСОБА_4 помер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він є чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 Кошти на придбання холодильника та газової плити давала ОСОБА_1 і вказані речі купувались за ці кошти для подружжя. Речі купувалися в якості подарунка подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Гарантійні талони виписувались на ОСОБА_4, тому що ці речі купувались подружжю для їхнього використання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що кошти на придбання холодильника та газової плити платила її мама ОСОБА_1. Особисто вона при цьому присутня не була, але їй це відомо зі слів матері ОСОБА_1 У ОСОБА_4 коштів на придбання майна не було, оскільки ОСОБА_4 отримував зарплату 700-800 грн. Холодильник і газову плиту гужовою повозкою перевозили до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 після розірвання шлюбу з позовом про поділ майна вона не зверталася, оскільки ОСОБА_4 казав їй що поверне вказані речі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він у 2013 році перевозив холодильник і газову плиту з квартири АДРЕСА_1 в будинок, який розташований по АДРЕСА_2 За чиї кошти були придбані вказані речі йому невідомо. Холодильник і газову плиту купувала ОСОБА_1, оскільки це відомо з її слів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що раніше працювала з ОСОБА_1 і перебуває у дружніх відносинах. Вона неодноразово була в будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та бачила у неї холодильник та газову плиту. ОСОБА_1 розповіла їй, що холодильник і газову плиту ОСОБА_1 за власні кошти для дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що неодноразово була в будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та бачила у неї холодильник та газову плиту. ОСОБА_1 говорила, що холодильник і газову плиту купувала вона.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що їй відомо зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що кошти на газову плиту давала мати ОСОБА_4 ОСОБА_4 казав, що кошти на холодильник позивача у брата. Вона була в будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та бачила у неї холодильник та газову плиту. а також їй відомо, що холодильник та газову плиту в подальшому перевезли до будинку ОСОБА_4, який розташований по АДРЕСА_2

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 27.10.2012 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 розірвано. З вказаного рішення вбачається, що з 04.11.2005 року ОСОБА_11 та ОСОБА_4 проживали до 27.10.2012 року в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.03.2015 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, що під час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 за її кошти для подружжя було придбано рухоме майно, а саме 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень.

Відповідно до гарантійної картки від 14.08.2010 року ОСОБА_4 придбав 14.10.2010 року у магазині «Світ телевізорів» в смт. Оратів холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер за кошти в сумі 4000 гривень.

Відповідно до гарантійного талона від 12.01.2011 року ОСОБА_4 придбав 21.01.2011 року у магазині «Світ телевізорів» в смт. Оратів газову плиту «ВЕКО» модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 . У вказаних гарантійних талонах стоїть прізвище ОСОБА_4

Тобто вказане рухоме майно було придбано ОСОБА_1 за її кошти подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як передбачено ч.1 ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Отже, за загальним правилом, що випливає з наведених вище правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу, належить до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування їх в шлюбі.

В судовому засіданні договір між подружжям на розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя не укладався.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з позовом про поділ майна, яке належало подружжю на підставі спільної сумісної власності не зверталася.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газова плита модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, на які вказує позивач ОСОБА_1 як на такі, що були придбані нею за власні кошти як дарунок подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд приймає до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які підтверджують той факт, що холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газова плита модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, на які вказує позивач ОСОБА_1 як на такі, що були придбані нею за власні кошти як дарунок подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 30.06.2015 року встановлено, що під час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 за її кошти для подружжя було придбано рухоме майно, а саме 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, які на даний час знаходяться у володінні відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування або не містять інформацію про нього.

Судом за результатом розгляду справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів і доведено свого права на рухоме майно, а саме на холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер вартістю 4000 гривень та газову плиту моделі СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, оскільки як встановлено в судовому засіданні дані речі є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що заявлений позов є як безпідставним, так і недоведеним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд.

СУДДЯ О.М. Слісарчук

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2015 року