Справа пр. №2-о/756/24/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1977 року.

ОСОБА_1 зазначила, що починаючи з 02.02.1993 року її місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відміткою в паспорті. Позивач стверджувала, що вони з чоловіком з 1993 року і до моменту його смерті спільно проживали за вказаною адресою, хоча місце проживання ОСОБА_2 було зареєстровано за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, проте їй було відмовлено у зв'язку з недостатністю доказів, які б свідчили, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, а також що вона та її чоловік ОСОБА_2 спільно проживали за зареєстрованим місцем проживання заявника.

З цих підстав заявник просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.02.1993 року і до смерті ОСОБА_2, для отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Також заявник просила суд встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, являються однією і тією ж особою.

У судовому засіданні 01.04.2015 року судом заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, являються однією і тією ж особою було залишено без розгляду, оскільки заявником подано заяву про залишення заяви в цій частині без розгляду.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги, викладені у заяві, просили суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 повідомила суду, що вона була сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вони дружили сім'ями та постійно спілкувались. ОСОБА_3 також зазначила, що ОСОБА_2 помер в квартирі, в якій проживав, за адресою: АДРЕСА_2.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив суду, що він з 1994 року проживає в будинку АДРЕСА_1 Свідок пояснив, що він є другом сина померлого ОСОБА_2, а тому впевнений, що ОСОБА_2 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 Також ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_2 помер у квартирі, в якій проживав, за адресою: АДРЕСА_2.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.1977 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у Центральному палаці одруження м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №4159 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.12).

Судом встановлено, що починаючи з 1993 року, а саме з того часу, коли місце проживання заявника було зареєстроване в квартирі АДРЕСА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкали разом, незважаючи на те, що місце проживання кожного з них було зареєстроване за різними адресами.

За життя ОСОБА_2 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Його пенсія була постійним та основним джерелом засобів до існування заявника.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Зважаючи на викладене та на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1993 року постійно мешкали разом за зареєстрованим місцем проживання заявника, пенсія ОСОБА_2 була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, суд вважає доведеним факт того, що остання перебувала на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та спільно проживала з ним з моменту реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 (з 02.02.1993 року) і до смерті ОСОБА_2

За приписами п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком, залежить виникнення у заявника права на отримання пенсії у разі втрати годувальника у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.02.1993 року і до моменту смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з її чоловіком ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02 лютого 1993 року і до моменту смерті ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька