АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівська компанія», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Клімбуд» про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року,

встановила:

11.08.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівська компанія» ( далі- ТОВ «Олександрівська компанія»), в якому просила стягнути заподіяну матеріальну шкоду в сумі 52 551,59 грн., упущену вигоду в сумі 9 840 грн., моральну шкоду в сумі 6000 грн., витрати на правову допомогу - 5000 грн. та судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 21.05.2015 р. на парковці біля будівлі Парламентської бібліотеки по вул. Набережно-Хрещатитська, 1 в м. Києві при виконанні робіт по договору підряду працівниками підрядної організації Товариства з обмеженою відповідальністю «Клімбуд» ( далі - ТОВ «Клімбуд») було порушено правили техніки безпеки, належним чином не закріплено будівельну конструкцію, що призвело до пошкодження належного їй на праві власності автомобіля ToyotaPrius, номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до договору №1 від 02.01.2015 р. замовником робіт по технічному обслуговуванню, ремонту та підтриманню в працездатному стані обладнання кондиціонування повітря виступало ТОВ «Олександрівська компанія». На думку позивача, відповідно до вимог ч.2 ст.1172 ЦК України відповідальність за заподіяну їй шкоду повинен нести замовник - ТОВ «Олександрівська компанія».

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що застосування судом першої інстанції ухвал Верховного Суду України, винесених ним, як судом касаційної інстанції, є безпідставним, оскільки вони були ухвалами суду касаційної інстанції, а не висновками Верховного Суду України щодо застосування норм права. Отже, застосування судом першої інстанції позиції суду касаційної інстанції без наведення жодних мотивів такого застосування є незаконним. Суд жодним чином не аргументував свою позицію щодо неможливості застосування ч.2 ст.1172 ЦК України до спірних правовідносин, а лише послався на ухвали суду касаційної інстанції, які не підлягають застосуванню.

Крім цього, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що копія договору підряду від 02.01.2015 р. містить не всі сторінки. Отже, робити висновок про те, що умовами договору підряду не передбачався контроль замовника за відповідністю робіт підрядника існуючим нормам та правилам, без аналізу повного тексту договору, суд не мав права.

Також зазначила, що замовник будівництва доручив підряднику виконання робіт, що відносяться до переліку робіт підвищеної небезпеки, що тягне за собою наявність відповідних дозволів та відповідної ліцензії на виконання робіт на висоті. Замовник не перевірив наявності у підрядника передбачених законом дозволів та ліцензій, самостійно надав йому для виконання робіт власну металеву конструкцію висотою 11 метрів, не проконтролювавши її стан та безпечне використання, чим порушив норми Правил охорони праці при виконанні робіт на висоті. Відповідно до п. 4 договору підряду підрядник зобов'язався перед замовником виконувати роботи з дотриманням правил техніки безпеки. Представник підрядника визнав свою вину у заподіянні шкоди з необережності. За таких обставини наявні всі підстави для застосування ч.2 ст.1172 ЦК України та стягнення шкоди саме із замовника.

Висновки суду першої інстанції щодо визначення переліку пошкоджень та доказів упущеної вигоди не відповідають обставинам справи. Питання відшкодування моральної шкоди не розглянуто судом належним чином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ТОВ «Олександрівська компанія» Пікалова Ю.М. та представник третьої особи ТОВ «Клімбуд» Портянко О.В. просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника) , а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2015 року між ТОВ «Клімбуд» (виконавець) та ТОВ «Олександрівська компанія» (замовник) укладено договір №1 на послуги по технічному обслуговуванню, ремонту та підтриманню в працездатному стані обладнання кондиціювання повітря замовника ( в подальшому «обладнання»).

21 травня 2015 року біля будівлі Парламентської бібліотеки по вул. Набережно-Хрещатицька, 1 в м. Києві при переміщенні будівельної конструкції (вишки) в зібраному вигляді працівниками підрядної організації ТОВ «Клімбуд» було порушено правила техніки безпеки, внаслідок чого відбулось її падіння та пошкодження належного позивачу на праві власності автомобіля ToyotaPrius, номерний знак НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позову до ТОВ «Олександрівська компанія», суд першої інстанції виходив з того, що за умовами договору виконавець зобов'язався виконувати роботи з дотриманням правил техніки безпеки (п.4 договору). При цьому умовами договору не передбачалось контролю замовника за відповідністю цих робіт існуючим нормам і правилам. За таких підстав суд зробив висновок, що правові підстави для відшкодування шкоди замовником у відповідності до вимог ч.2 ст.1172 ЦК України відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє механізмом, використання, зберігання та утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі коли шкоду завдано підрядником, який діяв за завданням замовника та під його контролем за безпечним виконанням робіт, то відповідно до частини другої статті 1172 ЦК України відшкодувати її повинен замовник.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-108цс 15 від 16 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається з умов договору №1 на послуги по технічному обслуговуванню системи кондиціювання від 02.01.2015 р., повний текст якого було надано до заперечень на апеляційну скаргу та досліджено судом, виконавець зобов'язується виконувати роботи по технічному обслуговуванню силами кваліфікованих атестованих встановленим порядком спеціалістом з дотриманням правил техніки безпеки (п.4.1).

Інших положень про контроль замовника за безпечним виконанням робіт підрядником вказаний договір не містить.

Право замовника на здійснення перевірки чи контролю дотримання підрядником цього обов'язку не свідчить про те, що замовник залишив за собою обов'язок здійснювати контроль за безпечним виконанням робіт підрядником.

Враховуючи те, що вказаним договором не було передбачено контролю замовника за безпечним виконанням робіт підрядником, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо неможливості покладення на замовника обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду відповідно до вимог ч.2 ст.1172 ЦК України.

Умовами договору також не передбачено обов'язку замовника надати виконавцю будь-які засоби для здійснення останнім робіт по технічному обслуговуванню системи кондиціювання. Посилання в апеляційну скарзі на ч.1 ст.845 ЦК України, як на норму, що регулює сприяння замовником підряднику у виконанні останнім робіт, є безпідставним. Вказана норма передбачає право підрядника на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості.

Не відповідають дійсним обставинам справи й посилання в апеляційній скарзі на пояснення представника ТОВ «Клімбуд» в тій частині, що будівельна конструкція (вишка) була надана йому замовником.

Як пояснив представник ТОВ «Клімбуд», у зв'язку з відсутністю коштів, вони не мали можливості виконати роботи власними засобами, а тому використали будівельну конструкцію відповідача.

Відповідно до п.1.1 «Правил охорони праці при виконанні робіт на висоті», затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27 березня 2007 р. №62, правила охорони праці під час виконання робіт на висоті поширюються на суб'єктів господарювання, які організовують або виконують роботи на висоті, у тому числі верхолазні роботи, і встановлюють вимоги безпеки і охорони праці під час здійснення будівництва,монтажу (демонтажу) конструкцій і обладнання,ремонту, реконструкції,експлуатації об'єктів.

Згідно з умовами укладеного договору суб'єктом господарювання, який організовує та виконує роботи по технічному обслуговуванню системи кондиціювання відповідача, є ТОВ «Клімбуд».

Враховуючи недоведеність тієї обставини, що замовник залишив за собою обов'язок здійснювати контроль за безпечним виконанням робіт підрядником, правові підстави на покладення обов'язку відшкодування завданої підрядником шкоди на замовника відсутні.

З огляду на пред'явлення позову до неналежного відповідача, правові підстави для стягнення з ТОВ «Олександрівська компанія» сум упущеної вигоди та моральної шкоди також відсутні.

Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі доводів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13695/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.