Справа №263/2644/15-ц
Провадження № 2/263/1194/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Артеменко Л.І., при секретарі Масюку М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхової компанії ПрАТ «Українській страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності, задоволенням позовних вимог та не запереченням проти ухвалення заочного рішення.
ОСОБА_2 та представник СК ПрАТ «Українській страховий дім» в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, не сповістивши суд про причини неявки, заяв, клоптань, заперечень до суду не надали.
Відповідно до вимог ст.ст. 224, 226 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1, автомобіль Хюндай Сантафе, державний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_1
Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.08.2012 року ОСОБА_2 30.07.2012р. о 09.20 год., керуючи автомобілем Opel Vektra, державний номер НОМЕР_2, у м. Маріуполі по вул.Купріна рухаючись по другорядній дорозі виїхав на перехрестя з головною дорогою вул..50 років СРСР та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай Сантафе, державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, матеріальна шкода, причинена ОСОБА_1, встановлюється, водій ОСОБА_1 була травмована. У зв'язку з чим ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Крім того, постановою інспектора сектору по оформленню ДТП дізнання та розшуку автотранспортних засобів ВДАІ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 07.08.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 286 ч.1 КК України за фактом травмування ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю складу злочину.
Згідно звіту №348/1 про оцінку вартості матеріальної шкоди від 07.08.2012 року, вартість матеріальної шкоди причиненої власнику транспортного засобу Хюндай Сантафе, державний номер НОМЕР_3 становить 184768,97 грн.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте відповідачами не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивачки.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
При цьому, відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (надалі - Закон) «обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників».
Згідно положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона /страховик/ зобов'язується у разі настання певної події/страхового випадку/виплатити другій стороні /страхувальникові/ або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму /страхову виплату/, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Стаття 22 закону N 1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
На підтвердження понесених позивачкою витрат на транспортування належного їй автомобіля та оцінки вартості завданої автомобілю матеріальної шкоди, останньою надано суду копії товарних чеків від 30.07.2015 року та 07.08.2012 року, відповідно до яких сума грузоперевозки автомобіля Хюндай Сантафе, державний номер НОМЕР_3 становила 300 грн., та копії квитанцій від 8.08.2015 року про перерахування на рахунок ТОВ ЕК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА» 1000,00 грн.
Враховуючи викладене, дані суми також підлягають стягненню зі страхової компанії.
Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, відповідальною за завдання збитків, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування. Тому з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню передбачена страховим полісом сума франшизи в розмірі 500,00 грн.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Що стосується позовних вимог про відшкодування завданої позивачці моральної шкоди, то суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія відшкодовує потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд погоджується з доводами позивачки, що в результаті вказаної ДТП їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через пошкодження здоров"я, фізичний біль у звязку з одержаними травмами.
Виходячи з наведеного та враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, яких зазнала ОСОБА_1, відшкодування моральної шкоди позивачці у розмірі 1000,00 грн., на думку суду, буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України. Вказану суму слід стягнути з відповідача СК ПрАТ «Українській страховий дім».
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати зокрема складаються з судового збору.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідачів по справі судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
При подачі позовної заяви до суду позивачкою по справі було сплачено 243,60 грн. - за подання позовної заяви в частині відшкодування моральної шкоди та 1860,68 грн. - за подання позовної заяви в частині відшкодування матеріальної шкоди.
Таким чином відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог на користь позивачки підлягає стягненню з КС ПрАТ «Українській страховий дім» судовий збір в розмірі 556,72 грн. та з ОСОБА_2 - 1352,68 грн.
Керуючись ст.ст. 6, 22, 26, 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 526, 979, 988, 1166, 1187,1194, ЦК України, ст.ст. 15, 57-61, 88, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути зі Страхової компанії ПрАТ «Українській страховий дім» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн., витрати по оцінки вартості завданої матеріальної шкоди в розмірі 1 000 грн., витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 300 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а всього в розмірі 51 800 (п'ятдесят одна тисяча вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 134 768,97 грн., франшизу в розмірі 500 грн., а всього в розмірі 135 268 (сто тридцять п'ять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 97 копійки.
Стягнути зі Страхової компанії ПрАТ «Українській страховий дім» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 556,72 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1352,68 грн.
В іншій частині вимог - відмовити
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом першої інстанції в перегляді судового рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.І. Артеменко