АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8540/15 Справа № 201/6535/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Добролюбовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтву про право власності на житло, виданого 17.06.2004 р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, на праві приватної власності.

Після реєстрації за відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_2, позивач 13 червня 2005 року зареєструвала своє місце проживання у даній квартирі. 02.03.2009 року місце проживання відповідача також було зареєстровано за даною адресою. В зазначеній квартирі позивач з відповідачем проживали разом, оскільки між ними склались сімейні відносини.

Вказані обставини не заперечувалися відповідачем, а тому не потребують додаткового доказування в силу ст.61 ЦПК.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони не зверталися до нотаріальної контори з питанням переоформлення права власності на квартиру

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 328 ЦКУкраїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України).

Таким чином, право власності на нерухоме майно, яке належить відповідачу, може бути переоформлене на позивача на підставі цивільно-правової угоди, оформленої нотаріально, з послідуючою перереєстрацією в органах державної реєстрації речових прав, що прямо передбачено ст. 328, 334 ЦПК України, і таке питання не потребує додаткового врегулювання судовим рішенням. В даному випадку сторони не навели підстав неможливості укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеної нерухомості.

Посилання апелянта на близькі стосунки, що склалися між нею та відповідачем, через що вона не наполягала на оформленні правовстановлюючих документів на нерухомість на її імя, адже довіряла відповідачу і вважала, що, з огляду на те, що квартира та паркувальне місце придбані за її кошти, вони належать їй. Ведення спільного господарства з відповідачем до кінця 2013 року, після чого відносини між ними погіршились, фактичні сімейні відносини припинились, однак і зараз вони проживають в тій самій квартирі, яка була придбана на гроші позивача. Згода відповідача, що квартира та паркувальне місце придбані саме за кошти позивача і є його власністю, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, яке відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК

Крім того, доводи апелянта про неможливість нотаріального переоформлення нерухомості спростовуються наданою нотаріально завіреною заявою відповідача, в якій він не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, тобто визнає право позивачки на нерухомість, а також наданою до суд мировою угодою, яку мали намір укласти сторони, в якій відповідач також не заперечував проти визнання права власності на нерухомість за позивачкою.

Таким чином, суд першої дійшов вірного висновку про те, що факт порушення відповідачем прав свобод чи інтересів позивача не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення позову не встановлено, а позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: