У х в а л а

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос", треті особи: відділ Держземагентства у Калинівському районі Вінницької області, реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та повернення земельних ділянок,

за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос" на рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 квітня 2011 року між нею та сільськогосподарським виробничим кооперативом "Колос" (далі - СВК "Колос" було укладено договори оренди, відповідно до умов яких вона передала відповідачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва дві земельні ділянки площею 3,9277 га та 4,4656 га, що розташовані на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Позивачка зазначала, що спірні договори на порушення вимог статті 15 Закону України "Про оренду землі" не містять інформації про об'єкт оренди (місце розташування земельної ділянки), а саме: відсутні план або схема земельних ділянок, акт визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). На цих підставах позивачка просила суд визнати договори оренди недійсними та повернути їй земельні ділянки.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсними: договір оренди землі від 04 квітня 2011 року № 181, укладений між ОСОБА_3 та СВК «Колос», зареєстрований у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 29 листопада 2012 року за № 06304; договір оренди землі від 04 квітня 2011 року № 180, укладений між ОСОБА_3 та СВК «Колос», зареєстрований у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 29 листопада 2012 року за № 06312.

Витребувано у СВК «Колос» та повернуто у власність ОСОБА_3 земельні ділянки: НОМЕР_1 за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 3,9277 га; НОМЕР_2 за кадастровим номером НОМЕР_4, площею 4,4656 га, які розташовані на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, відхилено, рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року залишено без змін з підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2014 року касаційну скаргу СВК «Колос» відхилено, рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року залишено без змін з підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2014 року допущено до провадження Верховного Суду України вищевказану цивільну справу за заявою СВК «Колос».

Постановою Верховного Суду України від 04 лютого 2015 року заяву СВК «Колос» задоволено частково, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі СВК «Колос», не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року та залишити в силі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачкою та відповідачем при укладенні договорів оренди землі погоджено всі істотні умови, позивачем не доведено, в чому саме полягає порушення його прав у зв'язку з відсутністю окремих умов договору та істотність таких порушень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що укладені між сторонами договори оренди земельних ділянок не містили істотних умов, передбачених пунктом першим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема відсутні акти встановлення меж земельних ділянок та схеми розташування цих ділянок.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі державних актів ОСОБА_3 на праві приватної власності належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,9277 га та 4,4656 га, що розташовані на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

04 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та СВК "Колос" укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок. 29 листопада 2012 року вказані договори зареєстровані у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки є недійсним відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у зв'язку з відсутністю в ньому істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», - об'єкта оренди.

При цьому судом залишено поза увагою вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України, а також зміст пунктів 1, 2 договору оренди про передання позивачкою в оренду земельної ділянки НОМЕР_1 за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 3,9277 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та земельної ділянки НОМЕР_2 за кадастровим номером НОМЕР_4, площею 4,4656 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов про визнання договору недійсним, також послався на те, що СВК "Колос" не виконує передбачений пунктом 43 договору оренди обов'язок щодо виготовлення документації, яка б дозволяла ОСОБА_3 самостійно господарювати на землі.

Проте частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання вимог закону в момент вчинення правочину. Порушення умов договору може бути підставою для його розірвання, а не визнання недійсним (стаття 651 ЦК України).

У зв'язку з наведеним, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий апеляційний розгляд, під час якого суду належить урахувати викладене, надати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

У силу ч. 2 ст. 348 ЦПК України підлягає скасуванню й ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2014 року про відмову у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 336, 338, 348 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос" задовольнити частково.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2014 року скасувати.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

І.К. Парінова

Т.О. Писана