АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2771/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3419/15Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

При секретарі: Кальник А.М.,

За участі: представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила встановити факт проживання її з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації з 1986 року до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею право на спадкування після померлого як спадкоємця четвертої черги та змінити черговість права на спадкування після смерті ОСОБА_7, надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_5 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 із померлим ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з 1986 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_5 в частині відмови в задоволенні її вимог щодо зміни черговості права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Вважає, що районний суд не врахував фактичні обставини справи, що потягло, на її думку, невірне вирішення справи в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина, до якої входить домоволодіння в АДРЕСА_1. Оскільки за життя він не зробив заповідальне розпорядження, спадкоємцями після його смерті є його діти - відповідачі (перша черга) та ОСОБА_5 (четверта черга), з якою спадкодавець проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є обґрунтованим та підтверджується наданими у справі доказами. Разом з тим, позивач не довела того, що протягом тривалого часу здійснювала догляд за померлим та те, що він потребував стороннього догляду.

Рішення в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст. 1264 ЦК України зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми права з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимогу про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги ОСОБА_5 обґрунтувала тим, що ОСОБА_7 через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані та потребував матеріального забезпечення та сторонньої допомоги, яку вона йому надавала.

У абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В свою чергу відповідно до п. 6 вказаної постанови безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду,

допомоги та піклування.

Як вірно зазначив районний суд, позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що померлий ОСОБА_7 перебував тривалий час у безпорадному стані та потребував стороннього догляду.

Посилання в апеляційній скарзі на виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 за період з 16 червня по 3 липня 2006р. ( а.с.12) зазначену обставину не підтверджує, як відсутні відповідні медичні довідки про те, що він потребував сторонньої допомоги.

За таких обставин відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст.1259 ЦК України, а, отже, і для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :