АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/75/2015 Головуючий у 1 інстанції: Богдан О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарях Задорожному А.Г., Прохоровій В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

УСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та, з урахуванням ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 21 травня 2014 року про закриття провадження в частині вимог, просила стягнути з відповідача 39308,60 грн. матеріального збитку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у ДТП, яка сталася з вини відповідача, пошкоджено належний їй автомобіль TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний НОМЕР_1, чим спричинено шкоди на суму 89308,60 грн. (88358,60 грн. вартість матеріального збитку та 950 грн. витрати на проведення експертизи).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована із встановленим лімітом відповідальності 50000 грн., за отриманням яких позивач звернулась до страховика відповідача, відтак позивач просить стягнути з відповідача 39308,60 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 травня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі зазначає про свою незгоду з висновками суду, на підставі яких судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що з метою встановлення вартості матеріального збитку для відновлення автомобіля були проведені два дослідження, при цьому, вважає, що перше не відповідає вимогам законодавства. Також посилається на те, що реальна вартість виконаних робіт значно перевищує суму, що зазначена у першому дослідженні, як необхідна для відновлювального ремонту, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом виконаних робіт, проте судом цей доказ не був взятий до уваги.

В судовому засіданні представник позивач апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, 01 липня 2013 року у ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4, пошкоджено належний позивачу автомобіль TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний НОМЕР_1.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у спричиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «ОРАНТА» на підставі укладеного 06 серпня 2012 року Полісу №АВ/4240347 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності 50000 грн., франшиза 510 грн.

Згідно із проведеним за заявою страховика ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідженням НОМЕР_1-09.07/2, складеного 09 липня 2013 року, визначено, що вартість матеріального збитку у зв»язку із пошкодженням належного позивачу автомобіля становить 55793,54 грн.

Згідно із даними складеного 13 серпня 2013 року розрахунку страхового відшкодування, його сума склала 49490 грн.

Установлено, що у зв»язку із зазначенням в протоколі (акті) огляду транспортного засобу від 03 липня 2013 року можливості скритих ушкоджень та проведення огляду у дощову погоду, позивач ініціювала повторне дослідження.

Так, 03 вересня 2013 року ФОП ОСОБА_5 складено Звіт №632 про оцінку автомобіля, згідно з висновком якого вартість матеріального збитку станом на 03 вересня 2013 року складає 88358,60 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження неповноти проведеного страховою компанією дослідження, за наслідками якого їй було виплачено страхове відшкодування.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

За правилами частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З метою перевірки доводів позивача щодо повноти проведеного 09 липня 2013 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження НОМЕР_1-09.07/2, усунення протиріч та встановлення фактичних даних про розмір спричиненої шкоди, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10 вересня 2014 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, за наслідками проведення якої Київською незалежною судово-експертною установою 08 грудня 2014 року складено Висновок експерта №1029, згідно із яким вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 01 липня 2013 року, на момент пошкодження автомобіля 01 липня 2013 року складає 92065,32 грн.

У зв»язку із відновленням об»єкту дослідження судова експертиза проведена на підставі матеріалів справи, проти чого не заперечували представники сторін (а.с.173, 175). При проведенні зазначеної судової експертизи за матеріалами справи експертом була надана оцінка різниці між даними проведеного 09 липня 2013 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження НОМЕР_1-09.07/2 та складеного 03 вересня 2013 року ФОП ОСОБА_5 Звітом №632 про оцінку автомобіля.

Так, згідно дослідницької частини судової експертизи, експертом зазначено, що унаслідок поетапного аналізу цих досліджень установлено, що складений ФОП ОСОБА_5 Звіт №632 є більш правильним та повним, за виключенням розрахунку ринкової вартості об»єкту дослідження та коефіцієнтом фізичного зносу. При цьому, експертом визначені фактори, які вплинули на різницю у вартості відновлювального ремонту та як наслідок матеріального збитку, про що детально зазначено у висновку.

Проте, оцінюючи перевагу одного дослідження над іншим, суд першої інстанції виходив з того, що своєю поведінкою у відносинах із страховою компанією, позивач не виявляв незгоди із проведеним за її замовленням дослідженням та отримав суму страхового відшкодування.

Разом з тим, конкретних висновків про об»єктивність одного дослідження перед іншим суд не навів та не урахував, що предметом доказування є встановлення реального розміру завданої шкоди.

Дані проведеної судової експертизи узгоджуються з іншими доказами у справі, а визначений розмір матеріального збитку підтверджує розмір позовних вимог.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 393,08 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у сумі 39308 грн. 60 коп. та 393 грн. 08 коп. на відшкодування витрат на оплату суми судового збору, а всього стягнути 39701 грн. 68 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов