У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «АСТАРТА-Л» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, треті особи: публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК», приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Стець Оксана Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку, скасування рішення виконавчого комітету Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року приватне підприємство «Астарта-Л» (далі - ПП «Астарта-Л») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2010 року між ним та ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено договір купівлі-продажу будинку, за яким банк передав йому у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. 21 червня 2010 року ПП «Астарта-Л» в Хмельницькому БТІ отримано витяг про реєстрацію права власності на вказаний вище житловий будинок.

Незважаючи на наявність даного договору, 02 грудня 2010 року ОСОБА_3 виготовила державний акт НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, а 24 лютого 2011 року уклала договір купівлі-продажу цієї ж ділянки без зміни цільового призначення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Останні виготовили два державні акти ОСОБА_5 - на ділянку розміром 0,0624 га, кадастровий номер НОМЕР_2, ОСОБА_6 - на земельну ділянку розміром 0,0623 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

З моменту державної реєстрації права власності на будинок до позивача, згідно ст. 377 ЦК України перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, на якій розташований житловий будинок, кадастровий номер НОМЕР_4.

Таким чином, право власності на вказану земельну ділянку у ОСОБА_3 припинилося, однак ОСОБА_3 відмовлялася надати державний акт на земельну ділянку, тому ПП «Астарта-Л» звернулося до Шаровечківської сільської ради з проханням зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку та видати державний акт, однак йому було відмовлено.

З урахуванням уточнених позовних вимог ПП «Астарта-Л» просило визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1247 га по АДРЕСА_1, Хмельницького району, Хмельницької області від 24 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Стець О.М.; визнати недійсними державні акти про право власності на земельні ділянки НОМЕР_5 та НОМЕР_6, видані 07 квітня 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5; скасувати рішення Шаровечківської сільської ради № 4 та № 11 від 24 березня 2011 року; визнати за ПП «Астарта-Л» право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1, без зміни її меж та цільового призначення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24 лютого 2011 року, загальною площею 0,1247 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Стець О.М. Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, виданий 08 квітня 2011 року ОСОБА_6, площею 0,0623 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, виданий 08 квітня 2011 року ОСОБА_5, площею 0,0624 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Скасовано рішення Шаровечківської сільської ради № 4 від 24 березня 2011 року про присвоєння земельній ділянці площею 0,0623 га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою АДРЕСА_1 Скасовано рішення Шаровечківської сільської ради № 11 від 24 березня 2011 року про присвоєння земельній ділянці площею 0,0624 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ПП «Астарта-Л» право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1, без зміни її меж та цільового призначення.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що правові підстави, передбачені ст. 215 ЦК України, для визнання договору купівлі-продажу від 24 лютого 2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до позивача разом із житловим будинком перейшло право власності на спірну земельну ділянку.

Такий висновок апеляційного суду відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1958 від 05 травня 2006 року придбала у власність земельну ділянку площею 0,12 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва та житловий будинок по АДРЕСА_1.

04 серпня 2008 року між ТОВ «Мегабанк» та ОСОБА_3 у забезпечення виконання її кредитних зобов'язань у сумі 290 тис. доларів США був укладений іпотечний договір № 31-22ПВ/2008-3, за яким в іпотеку передано житловий будинок загальною площею 231,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4-5).

У п. 5.2 Договору іпотеки міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким останній має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки отримати на праві власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до даного застереження 29 квітня 2010 року між ПАТ «Мегабанк» та ПП «Астарта-Л» був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 6-7).

21 червня 2010 року ПП «Астарта-Л» отримало витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

02 грудня 2010 року ОСОБА_3 виготовила державний НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 42), а 24 лютого 2011 року уклала договір купівлі-продажу цієї ж ділянки без зміни цільового призначення із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Останні виготовили два державні акти ОСОБА_5 на ділянку розміром 0,0624 га кадастровий номер НОМЕР_2, ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 0,0623 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (а. с. 49-50, 97-98).

Рішенням Шаровечківської сільської ради № 4 від 24 березня 2011 року земельній ділянці ОСОБА_6 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1, а рішенням № 11 від 24 березня 2011 року земельній ділянці ОСОБА_5 присвоєно адресу АДРЕСА_2 (а. с. 101-104).

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні положення містяться також у ст. 377 ЦК України.

Аналіз змісту норм ст. 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності (постанова Верховного Суду України у справі № 6-2цс15 від 11 лютого 2015 року).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Рішення суду законне і обґрунтоване, доводами касаційної скарги не спростовується, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 333, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко