Справа № 738/163/15-ц
№ провадження 2/738/91/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 та інше майно. В установлений законом строк, він як спадкоємець за законом, звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2015 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача - Ленінівської сільської ради Менського району, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, просила визнати за позивачем право власності на 2/3 частки спірного будинку з надвірними будівлями.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам'янка Менського району Чернігівської області, про що виконкомом Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 та на інше майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 є його діти, в тому числі і позивач, та дружина - ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи (а.с.19, 54).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 372/2014, заведеної за заявою ОСОБА_1, останній в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці за законом першої черги, дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частки у спадковому майні, про що надала нотаріальній конторі відповідну заяву, а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріальної контори не звертались, на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщину.

20 січня 2015 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Леніна с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 січня 2015 року №121/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.13).

З довідки № 59 від 18 лютого 2015 року, виданої виконкомом Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області, вбачається, що за даними книги погосподарського обліку №2 за 1991-1995 роки, домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано в сільській раді з 1970 року, станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3, проживав та був зареєстрований за вказаною адресою з 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 і виписаний у зв'язку зі смертю, членами двору були його дружина - ОСОБА_2, зареєстрована з 1970 року і по теперішній час; донька - ОСОБА_5 з 30 травня 1975 року по 1992 рік, виписана в зв'язку зі зміною місця проживання; донька - ОСОБА_6 з 03 квітня 1977 року по 1994 рік, виписана у зв'язку зі зміною місця проживання; син - ОСОБА_1 з 11 квітня 1983 року по теперішній час (а.с. 18, 61).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №15 від 22.05.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6).

Зокрема, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, мали у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 з 1992 року та ОСОБА_6 з 1994 року не проживають у спірній садибі, з вимогою про витребування частки з майна колишнього колгоспного двору у межах строку позовної давності не зверталися, а тому втратили на неї право.

Отже, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, залишилося у рівних частках за ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як за членами колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/3 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, частка ОСОБА_1 з врахуванням успадкованої частки після смерті батька збільшилась до 2/3, а частка ОСОБА_2 становить - 1/3.

Як вбачається із повідомлення №316 від 13 січня 2015 року, виданого комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.16).

Згідно оцінки, проведеної 05 січня 2015 року комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, становить 23422 грн. (а.с. 20-34).

Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній, дана садиба складається з житлового буднику А-1 (збудований в 1965 році), веранди а-1 (збудована в 1970 році), тамбуру а1-1 (збудований в 1972 році), сараю а2-1, сараю Б-1, погреба з шийкою В-1 (збудованих в 1975 році), сараю а3-1 (збудований в 1978 році), гаражу а4-1 (збудований в 1985 році), сараю Б1-1 (збудований в 1980 році), сараю Г-1 (збудований в 1981 році), сараю Г1-1 (збудований в 1983 році), навісу Д-1 (збудований в 1988 році), навісу Д1-1 (збудований в 1989 році), сараю Ж-1 (збудований в 1988 році), убиральні З-1 (збудована в 1978 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с.10-14).

За викладених обставин та враховуючи право відповідача ОСОБА_2 на 1/3 частку у майні колгоспного двору, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, веранда а-1, тамбур а1-1, сарай а2-1, а3-1, гараж а4-1, сарай Б-1, Б1-1, погреб з шийкою В-1, сарай Г-1, Г1-1, навіс Д-1, Д1-1, сарай Ж-1, убиральня З-1), вартістю 23422 (двадцять три тисячі чотириста двадцять дві) гривні, розташований в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 328, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Н. В. Волошина