провадження № 2/756/989/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», Товариства з обмеженою відповідальністю «Диліжанс-Преса», третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, уточненим в ході розгляду справи (а.с. 128).
Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 05.05.2014 року по автошляху ПСО м. Києва, а саме на території Бориспільського району, в напрямку автодороги Київ-Харків сталася ДТП, внаслідок якої позивачам було завдано тілесних ушкоджень та пошкоджено належний позивачу ОСОБА_2 автомобіль «ВАЗ", державний номер НОМЕР_4.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2014 року по кримінальному провадженню №359/7505/14-к винним у вчиненні вказаної ДТП визнано ОСОБА_3, проте його було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу ТОВ «Диліжанс-Преса». Позивачі вказують, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, належним ТОВ «Диліжанс-Преса», та на час скоєння ДТП працював у товаристві та виконував трудові обов'язки.
Оскільки автомобіль «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, належний ТОВ «Диліжанс-Преса», було застраховано у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», 07 травня 2014 року ОСОБА_3 повідомив страхову компанію про факт ДТП. 04 вересня 2014 року позивачами подано до страхової компанії повідомлення про страховий випадок. Проте інформації про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування страховою компанією надано не було.
У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник позивачів просив стягнути шкоду з відповідачів солідарно, оскільки невідомо чи виконає страхова компанія свої обов'язки.
Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що 05 травня 2014 року сталася ДТП, під час якої зіткнулися його автомобіль та автомобіль ОСОБА_3, який і повідомив страхову компанію про ДТП. Сам позивач подав заяву до страхової компанії 04 вересня 2014 року. Внаслідок вказаної ДТП їх з ОСОБА_2 автомобіль не їздить (фізично знищений), стоїть на штрафмайданчику в міліції. Позивач внаслідок ДТП отримав перелом правої ноги в двох місцях (під час лікування кітки скріпили титановими пластинами), роздроблену ліву ключицю (на ній також поставлено титанову пластину), у зв'язку з чим ліва рука погано працює, пошкодження обличчя (вибиті зуби, роздроблено вставну щелепу), погіршення слуху на одне вухо. Вказав, що перебував у лікарні в м. Борисполі 2 доби, після чого його перевели в лікарню №8 Оболонського району м. Києва, де він перебував по 24 травня 2014 року. Коли виписували додому, був в гіпсі. З 15 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року у них з ОСОБА_2 була доглядальниця. На даний час лікар рекомендував робити ще одну операцію, масажі, та призначив дорогі ліки. Зазначив, що до ДТП він працював у ТОВ «Спецтранспром ЛЛС» головним енергетиком та отримував заробітну плату в розмірі 1700 грн., але в кінці травня звільнився.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засідання пояснила, що у зв'язку з ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3, вона отримала перелом ребер, груди в були гематомах, було важко дихати. Крім того, отримала струс мозку та перелом кістки на п'ятці. Внаслідок вказаних пошкоджень вона 3 місяці пролежала в гіпсі, почала ходити тільки в листопаді 2014 року, спочатку на костилях, а потім з паличкою. Вказала, що перебувала в лікарні з 05.05.2014 року по 15.05.2014 року.
Представник відповідача ТОВ «Диліжанс-Преса» в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії 07 травня 2014 року з заявою про ДТП. Зазначив, що товариство заперечує проти солідарного стягнення заборгованості, оскільки позивачами не доведено наявність обставин, які б були підставою для виникнення солідарної відповідальності. Також представник зазначив, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди повинно відбуватися за рахунок ПАТ «УСК «Гарант-Авто», а у разі якщо розмір спричиненої шкоди буде більше ніж ліміт відповідальності, то залишок суми може бути відшкодовано за рахунок ТОВ «Диліжанс-Преса». Вказав, що позивачами не надано доказів на підтвердження вказаних ними обставин, що існуюча дачна ділянка є джерелом постачання продуктів харчування для позивачів, доказів участі позивачів в обробці даної земельної ділянки та наявності спроможного стану здоров'я для обробки цієї земельної ділянки до того, як сталася ДТП. Крім того, послався на те, що відшкодування вартості пошкодженої власності позивачів, яка є матеріальною шкодою та відповідно до позовних вимог стягується з ПАТ «УСК «Гарант-Авто», не може бути підставою для стягнення моральної шкоди з ТОВ «Диліжанс-Преса». У зв'язку з наведеним просив відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача - ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи страхова компанія повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дуту, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши позивачів та їх представника, а також представника відповідача ТОВ «Диліжанс-Преса», дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.05.2014 року по автошляху ПСО м. Києва, на території Бориспільського району в напрямку автодороги Київ-Харків сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, який належить ТОВ «Диліжанс-Преса», під керуванням ОСОБА_3 (працівника вказаного товариства, який під час ДТП виконував трудові обов'язки), та автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1
ОСОБА_3, з вини якого сталася зазначена ДТП, було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Диліжанс-Преса», що підтверджується ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року.
Як вбачається з вказаної ухвали, внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивачів зазнав механічних пошкоджень, а позивачам завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Зокрема, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, перелому латерального виростка правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, перелому правого підколінника, які за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоров'я на строк понад 21 день. ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних саден тулуба, забою шийного відділу хребта, забою грудної клітки, перелому ребер зліва зі зміщенням уламків, перелому правої таранної кістки, які за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоров'я на строк понад 21 день.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Підстави для стягнення вартості послуг доглядальниці за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2014 року відсутні, оскільки договір було укладено на період з 15 травня 2014 року по 31 серпня 2014 року, а позивачами не надано доказів на підтвердження продовження дії вказаного договору та надання позивачам послуг доглядальниці за вказаний період.
Суд не приймає до уваги надану позивачами квитанцію на суму 200 грн. (а.с.17), оскільки за нею неможливо встановити призначення платежу, та квитанцію на суму 550 грн. (а.с.17), оскільки вказана сума сплачена як страховий платіж за договором добровільного страхування здоров'я на випадок хвороби від 13 травня 2014 року та відношення до витрат позивачів, пов'язаних з лікуванням після ДТП, немає.
Також відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 вказаних ним витрат на проведення операції, послуги анестезіолога та встановлення титанових пластин, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження їх понесення, та очікуваної вартості протезування зубів та проходження реабілітаційного лікування, оскільки зазначені витрати позивачем ще не понесені.
Докази роботи ОСОБА_1 поза штатом на посаді головного енергетика у ТОВ «Спецтранспром ЛЛС» та втрати ОСОБА_1 заробітку внаслідок ДТП в матеріалах справи відсутні, в той же час з наказу ТОВ «Спецтранспром ЛЛС» №08 від 26 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено з посади головного енергетика з 26 липня 2013 року у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.
В рахунок відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням ОСОБА_2, підлягають стягненню понесені нею витрати, що підтверджуються чеками на наступні суми: 224 грн. 95 коп., 167 грн. 29 коп., 59 грн. 02 коп., 05 грн. 79 коп., 63 грн. 98 коп., всього на суму 521 грн. 03 коп. (а.с.19); 357 грн. 15 коп., 446 грн. 38 коп., 210 грн. 74 коп., 103 грн. 76 коп., 466 грн. 09 коп., 103 грн. 35 коп., 168 грн. 29 коп. (на медичне обстеження), 260 грн. (на виготовлення супінатору), всього на суму 2115 грн. 76 коп. (а.с.20). Загальна сума витрат, понесених ОСОБА_2 на лікування, становить 2636 грн. 79 коп.
Стягненню також підлягають понесені ОСОБА_2 витрати в розмірі 2375 грн. на оренду інвалідного візка з 15.05.2014 року по 30.09.2014 року згідно з договором оренди візка механічного інвалідного від 14 травня 2014 року.
Суд відмовляє позивачу ОСОБА_2 у стягненні коштів, зазначених в копіях чеків на суми 267 грн., 647 грн. 80 коп., 430 грн. 89 коп., 405 грн. 21 коп., 635 грн. 15 коп., всього на суму 2386 грн. 05 коп. (а.с.127), оскільки суду не надано оригіналів вказаних чеків, та на заплановане проходження реабілітаційного лікування, оскільки зазначені витрати позивачем ще не понесені.
Таким чином, всього на користь позивача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням, підлягає стягненню сума в розмірі 5011 грн. 79 коп.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 04.04.2000 року вбачається, що власником автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_4, є ОСОБА_2
Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій позивачем за проведення експертного дослідження сплачено 800 грн., за направлення телеграм відповідачам - 61 грн. 98 коп. та 54 грн. 98 коп. (а.с.19).
Також позивачами надано суду акт виконаних робіт до рахунку №22 від 05 травня 2014 року, відповідно до якого позивачі заплатили за евакуацію автомобіля 610 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чим бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
На час вчинення ДТП ОСОБА_3 працював водієм у ТОВ «Диліжанс-Преса» та перебував у відрядженні для отримання та доставки товару, що підтверджується наказом №92 від 30 квітня 2014 року.
Таким чином, позивачам заподіяно шкоду працівником ТОВ «Диліжанс-Преса» ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових обов'язків.
Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст.22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює обов'язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
З пояснень ОСОБА_3, наведених в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року, вбачається, що він в день ДТП, 05 травня 2014 року, повідомив ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про страховий випадок по телефону, а пізніше, 07 травня 2014 року, звернувся до страхової компанії з письмовою заявою.
04 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.
З листа ПАТ «УСК «Гарант-Авто» №119/в від 15 січня 2015 року, отриманого представником позивачів ОСОБА_4 у відповідь на свій запит, вбачається, що розгляд справи стосовно ДТП, яка сталася 05 травня 2014 року буде поновлено після надання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3
Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2015 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» отримало копію ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року, що підтверджується відповідною відміткою про отримання вх.№288/в, проставленою на копії вказаної ухвали.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Проте, як вбачається з пояснень представника позивачів та представника ТОВ «Диліжанс-Преса», рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову в його виплаті страховою компанією не приймалось.
Відповідно до ст.3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Підстави для солідарного стягнення з відповідачів шкоди, заподіяної позивачам, відсутні.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.
За змістом ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна або у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3, який на час ДТП був працівником ТОВ «Диліжанс-Преса», позивачам було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок пошкодження належного їм автомобіля, порушення звичного способу їх життя, неможливості відвідувати земельну ділянку та доглядати за нею, з ТОВ «Диліжанс-Преса» на користь кожного позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди слід стягнути 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 22, 23, 24, 26-1, 28, 29, 33, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Диліжанс-Преса» (ідентифікаційний код 35747363) на користь ОСОБА_1 5000 грн. рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Диліжанс-Преса» (ідентифікаційний код 35747363) на користь ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) в дохід держави судовий збір у розмірі 526 грн. 06 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Диліжанс-Преса» (ідентифікаційний код 35747363) в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко