Справа № 344/7537/15-ц
Провадження № 2/344/3191/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 458 від 05.10.2012 року в розмірі 13 827 грн. 53 коп. та судових витрат посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 548 від 05.10.2012 року ОСОБА_3 отримала в позивача кредитні кошти в сумі 15 000 грн. з терміном погашення до 05.10.2014 року та зобовязалась проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як поручителі згідно договорів поруки відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Причину неявки суду не повідомили. З урахуванням положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважав належним повідомлення відповідачів про розгляд справи.

З урахуванням думки представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

05 жовтня 2012 року між кредитною спілкою «Станіславська» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 458 (а.с.3-4), за яким кредитна спілка надала, а позичальник ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. та зобовязалась повернути кредит до 05.10.2014 року. Умовами п. 2.1. Кредитного договору (а.с.3) встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 40% річних. Відповідно до Договору (а.с.3) позичальник зобов'язалась проводити погашення кредиту щомісячними виплатами не пізніше 15 числа кожного місяця.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник ОСОБА_3 систематично їх порушувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 458 від 05.10.2012 року (а.с.12).

Крім того, поручителі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п.4 ст. 559 ЦК України, також повідомлялися про систематичне порушення позичальником графіку платежу. Так 29.11.2014 року поручителям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені вимоги про сплату заборгованості. Проте заборгованість перед позивачем не була погашена.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка..

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду.

В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору № 458 від 05.10.2012 року, між кредитною спілкою та ОСОБА_1, ОСОБА_2 05.10.2012 року укладено договори поруки (а.с.6, 8) відповідно до яких в п. 1.1. поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_3 зобовязань за наведеним кредитним договором. У зв'язку з чим, поручителі за вимогою кредитної спілки повинні нести солідарну відповідальність.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п. 3.2 договору поруки, порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У звязку з цим за законом у такому випадку відсутня обовязкова процесуальна співучасть.

З огляду на те, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобовязань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, зокрема лише від поручителів, які солідарно відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник ( правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 р. у справі № 6-84цс11).

За таких обставин у позивача виникло право предявити вимогу до поручителів про виконання основного зобовязання боржника ОСОБА_3 щодо повернення кредиту.

Відповідно до постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, враховуючи те, що строк дії зазначеного кредитного договору закінчився 05.10.2014 року, а позовна заява подана в межах шестимісячного строку, то всі дії КС «Станіславська» щодо стягнення з поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_3 в межах діючого законодавства.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовом кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1, 530, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 «А»АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в користь кредитної спілки «Станіславська», місцезнаходження якої: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Заклинських, 1/1, р/р 054, МФО 336688, код 25598352, філія Укрексімбанку в м. Івано-Франківську 14 071 грн. 13 коп. ( чотирнадцять тисяч сімдесят одна гривня 13 коп.)з яких: 10 151 грн. 46 коп. заборгованості по кредиту, 3 676 грн. 07 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, за кредитним договором № 458 від 05.10.2012 року, укладеним між кредитною спілкою «Станіславська» та ОСОБА_3, та 243 грн. 60 коп. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бабій О.М.