Справа № 138/2683/14-ц Провадження № 22-ц/772/1034/2015Головуючий в суді першої інстанції Вітковський С. В.
Категорія 48Доповідач Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької області

від "06" квітня 2015 р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: судді Медяного В.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Пащенко Л.В.,

при секретарі: Агеєвій Г.В.,

за участю сторін у справі: заявника ОСОБА_2, відповідача-позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання грошової суми борговим зобов`язанням та стягнення боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Посилається на те, що 12 липня 2014 року укладений між нею та ОСОБА_3 шлюб було розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірвані шлюбу ними досягнуто не було. Відповідач вчиняє дії направлені на приховання майна, що є спільною сумісною власністю від розподілу, відмовляється спільно з нею виконувати зобов'язання, які виникли на підставі правочинів, що були укладені ними під час шлюбу, а кошти отримані згідно цих правочинів були використанні ними спільно на потреби сім`ї.

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що між нею та відповідачем існує спір щодо розподілу майна подружжя, зокрема, автомобіля і холодильника. Так як існує небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в справі. Оскільки, всупереч вимог чинного законодавства ОСОБА_3 з метою приховання спільно набутого майна, без її відома, зняв з реєстрації для реалізації придбаний за спільні кошти під час шлюбу автомобіль, чим позбавив її права володіння та користування всім спільно набутим майном, в тому числі і спірним автомобілем. Тому просила забезпечити її позов шляхом накладення арешту на спірний автомобіль та заборонити Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ та її підрозділам, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку (постановки на облік) спірного автомобіля. Крім того, просила накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 і знаходиться у нього або інших осіб (Т.1 а.с.56).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року заяву ОСОБА_5 задоволено частково. Забезпечено позов у вказаній цивільній справі шляхом накладення арешту на автомобіль Mercedes-benz Sprinter 316 CDI, рік випуску - 2005; державний номер НОМЕР_1 (після зняття з реєстрації НОМЕР_3); колір білий, номер двигуна НОМЕР_2, НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5 та холодильник GW -P227 HLQA Side-by-side.

Заборонено Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України та її підрозділам, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку (постановки на облік) вказаного автомобіля. Ухвалу суду допущено до негайного виконання (т.1 а.с.62).

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання грошової суми борговим зобов'язанням подружжя та стягнення боргу (т.1 а.с.77).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 жовтня 2014 року відкрито провадження за вказаним зустрічним позовом ОСОБА_3 та об'єднано в одне провадження з первісним позовом мельник О.М. (Т.1 а.с.86).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року зупинено провадження у даній цивільній справі до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним до набрання законної сили рішенням в цивільній справі (т.1 а.с.178).

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Посилається на те, що як на момент постановлення Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 04 вересня 2014 року ухвали про накладення арешту на автомобіль Mercedes-benz Sprinter 316 CDI, так і на сьогоднішній день, єдиним власником зазначеного автомобіля є вона. А тому накладений арешт перешкоджає їй вільному розпорядженню своєю власністю, хоч вона стороною у вищезазначеному спорі не виступає (т.1 а.с.192).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2015 року відновлено провадження у даній цивільній справі на період розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (т.1 а.с.192).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 січня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 Скасовано заходи забезпечення позову та знято арешт з автомобіля Mercedes-benz Sprinter 316 CDI, рік випуску - 2005; державний номер НОМЕР_1 (після зняття з реєстрації НОМЕР_3); колір білий, номер двигуна НОМЕР_2, НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2 (Т.1 а.с.198-199).

В апеляційній скарзі позивач-відповідач у справі ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції від 06 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу якою накласти арешт на спірний автомобіль та заборонити Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України та її підрозділам, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку (постановки на облік) спірного автомобіля. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, що з'явилися до суду, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні міськрайсуду є цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання грошової суми борговим зобов'язанням та стягнення боргу.

Ухвалою міськрайсуду від 04.09.2014 р. задоволено заяву ОСОБА_4 і забезпечено позов, зокрема, шляхом накладення арешту на: автомобіль Mercedes-benz Sprinter 316 CDI, рік випуску 2005; державний номер НОМЕР_1 (після зняття з реєстрації НОМЕР_3); колір білий, номер двигуна НОМЕР_2,НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_5 зазначала, що з метою приховання спільно набутого майна від поділу, без її відома відповідач зняв з реєстрації для реалізації придбаний за спільні кошти під час шлюбу автомобіль, що підтверджується відповіддю Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем (ЦБДР та АС) від 24.06.2014 №45/195аз. В якій зазначалось, що автомобіль знятий з реєстраційного обліку 17.05.2014 р., але після цього знову поставлений на облік не був. А тому ці відомості стали підставою для забезпечення позову Однак, в місцевим судом було встановлено, що на час постановлення ухвали про забезпечення позову 04.09.2014 р. власником автомобіля з 29.05.2014 р. була ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Також заявник ОСОБА_6 у даній цивільній справі учасником процесу не є. В зв'язку з цим, суд першої інстанції вважав, що накладеним арештом на автомашину порушуються її права як власника транспортного засобу, а тому прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити і скасувати заходи забезпечення позову.

Крім того, судом першої інстанції було звернуто увагу на те, що позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила позовну вимогу про стягнення грошової компенсації за 1/2 частину автомобіля, припинивши її право власності на цей транспортний засіб, а тому суд вважав, що її посилання у поданих запереченнях, що зняття арешту призведе до порушення в подальшому її прав та інтересів є необгрунтованими.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки встановлено, що при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову, судом порушені норми процесуального права та відповідно порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову є процесуальною дією суду, право на вчинення якої надано суду статтями 151 - 152 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України забезпечити позов можливо накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Положеннями ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу; особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів; питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі; неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову; якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Вказаною нормою визначено, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього, постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову судом порушені норми процесуального права.

Виходячи з аналізу ст. ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Пунктами 24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що до скалу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чине на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги роз'яснення п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" де наголошено наступне: заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Верховний Суд роз'яснив, що зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У даному випадку суд першої інстанції не вирішив питання, чи потреба в забезпеченні позову відпала з тих чи інших причин, чи змінилися обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на необґрунтоване посилання позивача-відповідача ОСОБА_4 щодо порушення її прав та інтересів у разі зняття арешту на спірний автомобіль, так як в судовому засіданні нею було заявлено вимогу про стягнення грошової компенсації за 1/2 частину автомобіля, припинивши її право власності на цей автомобіль є неприпустимим, оскільки, суд фактично зробив висновки щодо зазначеної в позові вимоги без розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала суду є передчасною, оскільки суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, що відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали судді з передачею цього питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, 304, 307, 312- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 січня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис. В.М. Медяний

Судді:підписи. О.В. Ковальчук

Л.В. Пащенко

Згідно з оригіналом.

Суддя: В.М. Медяний