Справа № 548/316/15-ц
Провадження № 2/548/186/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Хорольський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді - Коновод О.В.
за участю секретаря - Вовк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вказавши, що з 23.04.2001 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Грушатицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 3, та видано свідоцтво серія НОМЕР_2.
За час перебування в шлюбі, сторни мають двох спільних дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивачка з відповідачем на даний час проживають за однією адресою, але вже тривалий час не можуть підтримувати повноцінні сімейні стосунки, оскільки мають різні інтереси, погляди на життя. У зв'язку з вище зазначеним, ОСОБА_1 20.02.2015 року було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів.
За час спільного сумісного життя сторонами було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1, що підтверджує договір купівлі-продажу від 02.01.2007 року серія НОМЕР_3, зареєстрований в реєстрі № 4470.
Враховуючи ситуацію, що склалась, позивачка запропонувала відповідачу оформити на себе ? частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, однак є їх спільною сумісною власністю, як подружжя, оскільки набутий ними в період шлюбу. У відповідь на вище згадане прохання ОСОБА_1 отримала відмову.
Не зважаючи на всі намагання позивачки залагодити спір в досудовому порядку, на сьогоднішній день вони з відповідачем так і не домовились про порядок поділу нерухомого майна, тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя.
В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак надала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з'явився, хоча вчасно і належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часкового задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2001 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Грушатицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 3, та видано свідоцтво серія НОМЕР_2.
За час перебування в шлюбі, сторни мають двох спільних дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка з відповідачем на даний час проживають за однією адресою, але вже тривалий час не можуть підтримувати повноцінні сімейні стосунки, оскільки мають різні інтереси, погляди на життя.
За час спільного сумісного життя сторонами було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1, що підтверджує договір купівлі-продажу від 02.01.2007 року серія НОМЕР_3, зареєстрований в реєстрі № 4470.
Згідно проведеної експертної оцінки від 23.03.2015 року № 18, вартість спірного будинковолодіння становить 108800 грн.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України -майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини... самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Беручи до уваги викладене та зміст норм закону, суд встановив, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 є майном, що набуте сторонами за час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 63 СК України та ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст. 69 СК України та ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до ст. 71 СК України та ст. 372 ЦК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, може ділитися між співвласниками в натурі. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, в інших випадках, суд може присудити одному із подружжя грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, лише за його згодою, крім випадків передбачених законодавством. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до викладеного та зважаючи на вимоги ст. ст. 325, 328, 331, 372 ЦК України, судом встановлено, що після поділу спільного сумісного майна сторін, отримані ними частки майна належатимуть їм на праві приватної власності.
Врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати з врахуванням домок сторін.
Враховуючи, що позивачкою не було додано доказів які б посвідчували розмір понесених нею витрат на проведення оцінки спірного майна, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення судових витрат з відповідача не підлягає задоволенню.
Натомість, з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення на користь держави судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме - 544 грн.
Керуючись ст.10, 60 ,209, 174, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 60, 70, 71 СК України, України, на підставі ст.ст. 355, 368, 372 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2, 1982 року народження, жителя с. Петракіївка, Хорольського району Полтавської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі - 544 /п'ятсот сорок чотири гривні/грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: