Справа № 146/505/15-ц Провадження № 22-ц/772/2661/2015Головуючий в суді першої інстанції Скаковська І. В.
Категорія 23Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі Вінницької області, Реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопродукт-Липівка», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

В квітні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області , реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа ТОВ «Зернопродукт -Липівка», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власниками земельних ділянок на території Липівської сільської ради Томашпільського району, які обробляються ТОВ «Зернопродукт -Липівка». На запит позивачів до відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області про надання копій договорів оренди належних їм земельних ділянок, отримали відповіді, з яких вбачається , що в державному реєстрі було вчинено запис про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з ТОВ «Зернопродукт -Липівка», проте ніяких договорів позивачі не укладали, а тому у відповідача були відсутні підстави для реєстрації договорів оренди.

Виходячи з чого просили скасувати реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, що розташовані на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області між фізичними особами-власниками земельних ділянок: між ОСОБА_2 (земельна ділянка площею 2,2568 га, належна ОСОБА_2 на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151455, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); ОСОБА_3 (земельна ділянка площею 2,4423 га, належна ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на землю серії ВН №151456, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); ОСОБА_4 (земельна ділянка площею 2,5222 га, належна ОСОБА_4 на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151457, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); ОСОБА_5 (земельна ділянка площею 2,4256 га, належна ОСОБА_5 на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151458, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року та земельна ділянка площею 2,525 га, належна ОСОБА_5 на підставі державного акта направо власності на землю серії ЯД №367975, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 05 липня 2007 року). А також просили суд заборонити відповідачу проводити будь-які сільськогосподарські роботи на вказаних земельних ділянках.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 15.06.2015 року №45 відділ Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області реорганізовано шляхом приєднання до відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі Вінницької області, який є правонаступником усіх прав та обов'язків відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку , що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок, а саме:

- ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 2,4256 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151458 від 28 лютого 2003 року, виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2003 року № 51 та земельна ділянка площею 2,5250 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ЯД № 367975 від 05 липня 2007 року, виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 15 квітня 2004 року № 177) (а.с.6,13);

- ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 2,5222 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151457 від 28 лютого 2003 року, виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.19);

- ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 2,4423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151456 від 28 лютого 2003 року, виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.25);

- ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2,2568 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151455 від 28 лютого 2003 року, виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.31).

Згідно з повідомленнями відділу Держземагенства у Томашпільському районі (правонаступником якого є відділ Держгеокадастру у Томашпільському районі) станом на 18 березня 2014 року в державному реєстрі земель вчинено записи про державну реєстрацію договорів оренди землі між позивачами та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» від 27 березня 2006 року терміном оренди на 15 років. Договори оренди у відділі відсутні (а.с. 10, 16, 22, 28, 34).

В матеріалах справи наявні копії договорів оренди землі:

- договір оренди № 537 /2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» земельної ділянки площею 2,5222 га строком на 15 років, зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.03.2006 року за №11 (а.с. 103-106);

- договір оренди №738/2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» земельної ділянки площею 2,2568 га строком на 15 років, зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2006 року за №60 (а.с.107-110);

- договір оренди №737/2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» земельної ділянки площею 2,4423 га строком на 15 років, зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2006 року за №59 (а.с.111-114);

- договір оренди №971/2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» земельної ділянки площею 2,4256 га строком на 15 років, зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.03.2006 року за №34 (а.с.115-118);

- договір оренди №1023/2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» земельної ділянки площею 2,5220 га строком на 15 років, зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.09.2007 року за №03 (а.с.119-122).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України , Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення,і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ГУ від 01.06.2004р., (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, договори про оренду строком більше одного року.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

За змістом ч.ч. 1,4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб.

Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

В судовому засіданні судом першої інстанції було оглянуто оригінали договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_5 та ТОВ «Зернопродукт - Липівка» від 06.03.2006 року № 971 та від 06.03.2006 року № 1023, а тому твердження представників позивачів про те, що договори не укладались, в цій частині позову безпідставні.

У випадку встановлення експертизою, що спірний договір , який за формою та змістом відповідає вимогам закону, але одна із сторін його не підписувала, у цьому випадку п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» про невчинення правочину не застосовується. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним, ст.ст. 203, 215 ЦК України, підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину.

Також матеріалами справи встановлено, що оригінали договорів оренди земельних ділянок № 537 /2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка»; №738/2006 -Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка»; №737/2006-Л-Т-В від 06 березня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» у відділі Держемагенства у Томашпільському районі (правонаступником якого є відділ Держгеокадастру у Томашпільському районі Вінницької області) відсутні.

Таким чином, при вчиненні державної реєстрації вищевказаних договорів оренди земельних ділянок реєстратором не було перевірено наявність правовстановлюючих документів, які посвідчують право оренди, чим порушено вимоги ст.ст. 17-19 Закону України «Про державну реєстрацію прав речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

З цих підстав вимоги позивачів є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У судовому засіданні судом першої інстанції були оглянуті цивільні справи, з яких вбачається, що у 2011 році ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зверталися з позовом до ТОВ «Зернопродукт-Липівка» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. В даних позовах вказано, що договори оренди були укладені, проте із порушенням чинного законодавства. Тобто позивачами не заперечувалось що з 2006 року ТОВ «Зернопродукт-Липівка» на правах оренди користувалося їхніми земельними ділянками.

Тобто ще з 2011 року, під час звернення позивачів з позовом про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, останнім було відомо про порушення свого права та про використання ТОВ «Зернопродукт-Липівка» належних їм земельних ділянок.

Проте з позовними вимогами про скасування держаної реєстрації договорів оренди позивачі звернулися лише у 2015 році, тобто з порушенням строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем у спорі.

Відповідно до п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, ст. 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити .

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: