АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Чобіток А.О., Шебуєвої В.А.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року представник ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просив видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, ухваленого 27.02.2015 р. у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42 931,81 грн. та 95,00 грн. судового збору та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року - у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ПАТ «Ідея Банк» - Дзундза О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Крім того, всупереч вимогам чинного законодавства оскаржувана ухвала постановлена судом 03.07.2015р., тобто з порушенням строків на її розгляд, що є грубим порушенням вимог процесуального законодавства.

Вказала на те, що у третейській справі № ІБ-194/15 позивачем є банк, який пред'явив позов про захист прав банку (про стягнення заборгованості за кредитним договором). Відповідачем у справі є споживач банківських послуг, але ніяких зустрічних вимог про захист його прав споживача у справі № ІБ-194/15 вона не заявляла та відповідно третейський суд при АУБ не розглядав у справі № ІБ-194/15 спір щодо захисту права споживачів.

Зазначила, що місцевий суд не мав підстав для висновку про те, що третейське застереження, за яким Постійно діючим третейським судом при АУБ розглядалась справа № ІБ- 194/15, є нікчемним.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не була йому підвідомча відповідно до закону.

Судом встановлено, що 02.04.2014 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір, у відповідності до якого, позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) на строк 40 місяців, на загальну суму 32 538,00 грн.

Згідно п. 5.6 договору всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з Регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

27 лютого 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» 42 931,81 грн. заборгованості за кредитним договором №Л69.188.28701 від 02.04.2014 року та вирішено питання судових витрат.

Залишаючи заяву без задоволення, суд вірно послався на те, що справа, яка розглядалася Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків не підвідомча цьому суду, оскільки третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому підстави до видачі виконавчого листа відсутні.

Виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду визначено в ст. 56 Закону України «Про третейські суди», який кореспондується зі ст. 389-10 Цивільного процесуального кодексу України.

Підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, серед іншого, може бути те, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ЗазначенийЗакон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладання кредитного договору (02 квітня 2014 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином, при винесенні оскаржуваної ухвали суд дійшов обґрунтованого висновку, що справа за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відноситься до категорії справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча, а відтак підстави до видачі виконавчого листа відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-64 цс 15, від 02 вересня 2015 року №6-856 цс15.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді