Провадження № 22-ц/780/1803/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 18 08.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова С.М.
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ПАТ "Універсал Банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ "Універсал Банк" з 22.06.2009 року. 02.09.2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № CL 81691, згідно якого та на підставі кредитної заявки позивачем було видано відповідачу кредит у розмірі 6300 грн.

Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов'язався погасити кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах та в порядку, визначених в договорі, однак, відповідач систематично порушує умови договору в зв'язку з цим, позивач 23.04.2014 року направив відповідачу вимогу дострокового погашення кредиту, яку на момент подання позову не було виконано.

Просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 37240, 53 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту - 5985,17 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 8604,70 грн., заборгованості по підвищеним відсоткам - 22 650,76 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № CL 81691 від 02.09.2008 року в розмірі 37240,53 грн. та вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2008 року між ВАТ «Універсал банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CL 81691, згідно якого позивач взяв на себе обов'язок надати відповідачу кредит в розмірі 6300 грн., а відповідач взяв на себе обов'язок повернути кредит зі сплатою процентної ставки 38,6 % річних, підвищеної процентної ставки (в разі прострочення платежу) 115,8 % річних, з кількістю щомісячних платежів 48, сума щомісячного платежу 258,03 грн., строком до 20.08.2012 року.

В матеріалах справи присутня анкета-заява на видачу готівки від 14.08.2008 року ОСОБА_5 (а.с. 13). 02.09.2008 року сторонами також було підписано додаток № 1 до кредитного договору в якому визначені індивідуальні умови надання та погашення кредиту, та додаток № 2 до договору графік щомісячних платежів, супутні витрати позичальника, що підтверджується копією кредитного договору та копією додатку № 1 та 2 до договору (а.с. 4-12).

Відповідачу згідно договору був виданий кредит 02.09.2008 року на суму 6 300 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 16) та копією меморіального ордеру (а.с. 17).

Підписавши договір та додатки до нього відповідач взяв на себе обов'язок вчасно та в повному обсязі погасити кредит відповідно до графіку щомісячних платежів. Однак останній систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості та застосування підвищеної процентної ставки в розмірі 115,8 % річних.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що позивачем не пропущено, відповідно до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності та підлягають стягненню всі нарахування банку відповідно до наданого розрахунку заборгованості.

Проте з такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитися в повній мірі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

В даному кредитному договорі графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 20 січня 2009 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про повернення кредиту банк звернувся до суду 19 серпня 2014 року, включивши до позовних вимог всю заборговану суму.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (п. 5.1.) погашення основної суми Кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних ануїтетних платежів у строки та сумах, встановлених для сплати таких ануїтетних платежів.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 20 числа місяця, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 19 серпня 2014 року, оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 20 числа місяця то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати від 20 серпня 2011 року, тобто в межах трьох років до дня звернення до суду.

Таким чином відповідно ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання (у справі, що переглядається - 20 серпня 2015 року) вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.

Виходячи з викладеного початок перебігу позовної давності з 20 серпня 2012 року - з визначеної судом дати закінчення дії кредитного договору та відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог банку про стягнення заборгованих на час звернення до суду платежів ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, не відповідають вимогам закону, тому рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а отже підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, як видно з матеріалів справи, а саме: графіку погашення щомісячних платежів(а.с.11-12) та розрахунку заборгованості(а.с.21-22), розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами значно відрізняється.

Так у «графіку» за період з 20 серпня 2011 року по 20 серпня 2012 року нарахування складали починаючи з 89,60 грн. в бік зменшення, аж до 8,30 грн. Тоді, як у «розрахунку», з невідомих причин ці нарахування визначені в розмірах між 186,11 грн. та 198,94 грн. щомісчяно. Причину збільшення нарахувань представник банку пояснити в судовому засіданні не змогла, будь-які докази зміни розміру відсоткової ставки в матеріалах справи відсутні.

Тому колегія суддів вважає, що заборгованиість по відсоткам за коритсування кредитними коштами слід нараховувати відповідно до «Графіка», який є додатком до кредитного договору і безпосередньо був погодженний сторонами.

Отже, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_5 підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору лише за період з 20 серпня 2011 року (в межах трирічного строку з часу звернення до суду з позовом) в сумі, що відповідно становить: 20 333,38 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту - 2527,14 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 10 496,07 грн., заборгованості по підвищеним відсоткам - 7 310,17 грн.

Оскільки, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подачу позову в розмірі 247,74 грн. В свою чергу з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги розмірі 124,66 грн.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо зменьшення розміру пені та застосування ст. 551 ч.3 ЦК України, то колегією суддів вони розцінюються критично, оскільки підвищені відсотки, які було погоджено сторонами, як умови договору не є пенею, а тому іх зменшення не передбачене діючим законодавством.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (, п/р № 3333 в ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001) заборгованість за кредитним договором № CL 81691 від 02 вересня 2008 року в розмірі 20 333,38 грн. (двадцять тисяч триста традцять три) грн. 38 коп., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту - 2527,14 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 10 496,07 грн., заборгованості по підвищеним відсоткам - 7 310,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подачу позову в розмірі 247,74 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_5 судовий збір за подачу апеляційної скарги розмірі 124,66 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С. Воробйова

С.М. Верланов