Справа № 388/2213/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.10.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (далі ТОВ «ДОМ») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що надає послуги з теплопостачання багатоповерхових житлових будинків у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області.

Відносини між теплопостачальною організацією та споживачами регулюються ЖК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Станом на 1 травня 2014 року загальна сума боргу за надані послуги з теплопостачання становить 17056,02 грн.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2014 року у цивільній справі № 388/920/14-ц за заявою ТОВ «ДОМ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про видачу судового наказу, було скасовано судовий наказ.

До початку розгляду справи по суті, останній раз позивач ТОВ «ДОМ» збільшило позовні вимоги, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14874,27 грн інфляційних втрат та 2149,92 грн 3 % річних.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ДОМ» за довіреністю ОСОБА_1, позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити.

Відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, вважають його необґрунтованим, просили відмовити в задоволенні позову. Крім цього просили застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що квартира не обладнана системою централізованого опалення, починаючи з 2006 року. У нього відсутні будь-які документи, що свідчать про законність відключення квартири від системи централізованого опалення, оскільки таке відключення проведено самовільно. Вважає відсутні підстави стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3, оскільки той у квартирі був зареєстрований, та не є власником житла.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області від 19 вересня 2007 року № 306, вирішено визначити ТОВ «ДОМ» виконавцем послуг з теплопостачання у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області (а. с. 9).

Відповідач у справі ОСОБА_2 є володільцем житла за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є пасинком ОСОБА_2, прочинаючи з 5 вересня 2008 року по 8 вересня 2011 року був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, тобто мав право користування цим житлом (а. с. 52).

Позивач ТОВ «ДОМ» забезпечувало теплопостачанням мешканців будинку № 94 по вулиці Новій у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області (а. с. 135).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45) (Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (назва у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 р. N 5) власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, зокрема обовязок споживача теплової енергії додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі Правила № 630), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до вищезазначеного можливо зробити висновок, що споживач теплової енергії зобовязаний укласти з відповідною теплопостачальною організацією договір про надання конкретних житлово-комунальних послуг, здійснювати оплату їх надання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. При цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами № 630, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил № 630 відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок № 4), затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, з урахуванням змін, що внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 (далі - Наказ № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Крім того, Наказом № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Разом із тим, згідно із ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних умов і правил експлуатації будинку.

Відповідно до вищезазначеного слід дійти висновку, що при самовільному відключенні від мереж теплопостачання правовідносини споживача та організації, що надає послуги з теплопостачання не припиняються, а відтак споживач зобовязуваний здійснювати оплату таких послуг відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють такі правовідносини.

Таким чином, оскільки житло за адресою: АДРЕСА_1 відключено від систем теплопостачання самовільно, відповідно власники (наймачі, орендарі) такого житла зобовязані здійснювати оплату послуг з теплопостачання відповідно до діючих нормативно-правових актів.

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 380 від 27 листопада 2007 року затверджено для ТОВ «ДОМ» тимчасові тарифи на послуги теплопостачання, зокрема для населення 4,47 грн за 1 м кв. на місяць опалювального сезону при умові 30 календарних днів у місці, 4,62 грн за 1 м кв. при умові 31 день, 4,17 грн за 1 м кв. при умові 28 днів (а. с. 14).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 132 від 21 травня 2008 року затверджено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість, зокрема для населення 4,95 грн за 1 м кв. (а. с. 13).

За змістом рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 1 від 5 січня 2009 року встановлено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість з розрахунку 30,5 календарних днів у місяці в розмірі, зокрема для населення 6,60 грн за 1 м кв. на місяць протягом опалюваного сезону (а. с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 225 від 17 грудня 2010 року встановлено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість з розрахунку 30,5 календарних днів у місяці в розмірі, зокрема для населення 7,79 грн за 1 м кв. протягом опалюваного періоду (а. с. 11).

Згідно рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 287 від 22 грудня 2010 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету цієї ради від 17 листопада 2010 року № 225, зокрема у п. 1 замість цифр 7,79 грн за 1 м кв. читати 7,30 за 1 м кв. опалювальної площі на місяць (а. с. 10).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У порушення вищезазначених правових приписів, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 1 травня 2014 року допустили заборгованість за надані послуги (а. с. 18).

Разом із тим, суд не погоджується з доводами позивача ТОВ «ДОМ» про обовязок відповідача ОСОБА_3 сплачувати за надані послуги з теплопостачання за період з грудня 2007 року по квітень 2014 року.

Як убачається з матеріалів цієї справи, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто з 23 лютого 2010 року відповідач досяг повноліття, а відтак має нести обовязок зі сплати житлово-комунальних послуг разом із іншими власниками (наймачами, членами їх сімей, орендарями). Відповідач ОСОБА_3 мав право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 до 8 вересня 2011 року (а. с. 52), тобто зобовязаний нести обовязок разом із іншими власниками (наймачами, членами їх сімей, орендарями) у період з 23 лютого 2010 року до 8 вересня 2011 року.

Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами з надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові, у справі № 6-68-цс12 від 20 червня 2012 року.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

7 травня 2014 року ТОВ «ДОМ» зверталось до Долинського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу, що стосується заборгованості споживачів теплової енергії відповідачів у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з грудня 2007 року до квітня 2014 року.

14 травня 2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за вимогами ТОВ «ДОМ» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17056,02 грн заборгованості та 121,80 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2014 року скасовано виданий цим судом вищезазначений судовий наказ від 14 травня 2014 року (а. с. 8).

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Беручи до уваги вищевикладене, можливо дійти до висновку, що у спірних правовідносин позивачем у справі ТОВ «ДОМ», починаючи з 7 травня 2014 року (дата звернення до суду із заявою про видачу судового наказу) було перервано строк позовної давності за заявленими вимогам до 7 травня 2011 року (у межах трирічного строку позовної давності).

Таким чином, вимоги ТОВ «ДОМ» про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з грудня 2007 року по 7 травня 2011 року задоволенню не підлягають у звязку з пропуском строку позовної давності.

Разом із тим, вимоги ТОВ «ДОМ» про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання за період, починаючи з 7 травня 2011 року підлягають задоволенню.

Суд вище зазначав, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, надані послуги з теплопостачання за квітень 2011 року, відповідачі зобовязані оплатити до 20 травня 2011 року. Наступним за квітнем 2011 року періодом надання послуг з теплопостачання є жовтень 2011 року. Оскільки відповідач у справі ОСОБА_3 мав право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 з 23 лютого 2010 року до 8 вересня 2011 року, відповідно обовязок його разом із ОСОБА_2 сплатити житлово-комунальні послуги за квітень 2011 року.

Відповідно до вищезазначеного, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ТОВ «ДОМ» половина заборгованості за надані послуги з теплопостачання за квітень 2011 року, що становить 70,80 грн (141,61/2=70,80), а також нарахованих на цю суму 50,61 грн інфляційних втрат та 9,10 грн 3 % річних.

У свою чергу заборгованість відповідача у справі ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання за період з квітня 2011 року по квітень 2014 року становить 8233,71 грн, а також нарахованих за кожен платіж окремо з моменту виникнення обовязку його сплати 5927,19 грн інфляційних втрат та 632,59 грн 3 % річних. Ця заборгованість підлягає стягненню на користь позивача.

Отже, позовні вимог ТОВ «ДОМ» є обґрунтовані частково та відповідно підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем ТОВ «ДОМ» у цій справі понесено судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 340,80 грн, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача в розмірі 147,93 грн пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1,30 грн пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 68 ЖК України, ст. ст. 253, 256-258, 261, 264, 267, 509, 625, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-62, 64, 79, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (ідентифікаційний код 35182733) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з квітня 2011 по квітень 2014 року в розмірі 8233,71 грн, 5927,19 грн інфляційних втрат, 632,59 грн три проценти річних, 147,93 грн сплаченого судового збору, а всього 14941,42 грн (чотирнадцять тисяч девятсот сорок одну гривню 42 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (ідентифікаційний код 35182733) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період квітень 2011 року в розмірі 70,80 грн, 50,61 грн інфляційних втрат, 9,10 грн три проценти річних, 1,30 грн сплаченого судового збору, а всього 131,80 грн (сто тридцять одну гривню 80 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 жовтня 2015 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_4