АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/8151/2015 Головуючий у І інстанції - Остапчук Т.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарях -Гарматюк О.Д., Кучер Є.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк», ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання договору іпотеки недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк», ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання договору іпотеки недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03.11.2008р. між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 укладено два договори про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування №1-081/08Ф та №5-072/08Ф. З метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за вказаними кредитними договорами, між Банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №1-081/08Ф від 03.11.2008р., відповідно до якого в заставу передано нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Києві, земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2 Печерському районі м. Києва, придбані нею та ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти. Про укладання відповідачами двох кредитних договорів та договору іпотеки вона дізналася від ОСОБА_3 лише у жовтні 2011 року, коли він повідомив, що банк заявляє до нього вимоги про стягнення заборгованості за цими кредитними договорами і може задовольнити свої вимоги за рахунок майна, що є предметом застави за договором іпотеки. З'ясувала, що 10.10.2008р. вона була присутня у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Ткаченко У.Є., де нею було надано одну письмову згоду на укладання чоловіком - ОСОБА_3 одного кредитного договору з будь-яким комерційним банком на умовах на його розсуд та в т.ч. одну письмову згоду на передачу в заставу за договором іпотеки нерухомого: житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Києві, земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 в м. Києві, та земельних ділянок АДРЕСА_3 в м. Києві. Жодної іншої нотаріально посвідченої письмової згоди ОСОБА_3 на укладання ним будь-яких інших кредитних договорів, в т.ч. передачу в повторну заставу нерухомого майна не надавала. Вважає, що договір іпотеки №1-081/08Ф від 03.11.2008р. на нерухоме майно, яке перебуває у спільній власності було укладено між Банком та ОСОБА_3 без її згоди, що є підставою для визнання його недійсним.

В подальшому ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги, вказавши, що рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 06.09.2013 р. по справі №2/255/1966/2013, що набрало законної сили, задоволено її позов до ОСОБА_6 про визнання договору оренди транспортного засобу недійсним. Вказаним рішенням встановлено , що вона за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними в період з 03.10.2008 р. по 17.10.2008 р. Вважає, що надання нею згоди на укладення її чоловіком кредитного договору з будь-яким комерційним банком, на будь-яких умовах на його розсуд та на передачу в іпотеку нерухомого майна є з цих підстав недійсним, що є підставою для визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між відповідачами.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано договір іпотеки №1-081/08Ф від 03.11.2008р., укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_3, - недійсним.

В апеляційні скарзі представник ПАТ КБ «Правекс Банк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції представники Банку підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивачки проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Відповідач ОСОБА_3 і третя особа в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно зі справи ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом до ПАТ комерційний банк «Правекс - банк», ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між відповідачами. Зазначала про те, що вона не надавала згоди на укладення між відповідачами двох кредитних договорів та договору іпотеки.

В процесі розгляду справи, позивачка подала суду заяву від 16.04.2014 р. (а.с. 52-54), в якій змінила підстави позову, вказуючи на те, що вона при наданні нею згоди на укладення її чоловіком кредитного договору та на передачу в іпотеку нерухомого майна за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними в період з 03.10.2008 р. по 17.10.2008 р. На цій підставі ОСОБА_2 просила визнати недійсним договору іпотеки №1-081/08Ф від 03.11.2008р, укладений між відповідачами.

Разом з тим, існує таке, що набрало законної сили рішення Печерського районного суду м.Києва від 04.04.2012 р. у справі №2-876/12, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ комерційний банк «Правекс - банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки №1-081/08Ф від 03.11.2008р, укладеного між ПАТ комерційний банк «Правекс - банк» та ОСОБА_3, заявленого з підстав неможливості позивачкою ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та не керувати ними в момент надання нею згоди на укладення її чоловіком кредитного договору та на передачу в іпотеку нерухомого майна. Отже, вказане судове рішення ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначає, що дотримання принципів законності, остаточності та незмінності судового рішення, а також принципів правової визначеності та «rеs Jиdісаtа» (остаточне рішення повноважного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін спору і не може бути переглянуте) є обов'язковими елементами права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини підтверджує необхідність дотримання національними судами принципу правової визначеності та остаточності і незмінності судового рішення. Так, у своєму рішенні у справі «Кехайя та інші проти Болгарії» Європейський суд з прав людини вказує, що на думку Суду, принцип, згідно з яким остаточне рішення є «rеs Jиdісаtа» («вирішена справа») і вирішує спір між сторонами остаточно, є основоположним елементом права на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції у цивільних справах. У цій справі Суд встановив, що повторне вирішення одного й того ж питання (в цій конкретній справі - стосовно права власності заявників на земельну ділянку), яке вже було вирішено судом у іншій судовій справі, є порушенням принципу «rеs Jиdісаtа» та принципу правової визначеності та, відповідно, права на справедливий суд. Тому наступне судове рішення, яким, по суті, заявників у вказаній справі було позбавлено права власності, є незаконним з точки зору Конвенції, лише на підставі того, що воно було прийняте всупереч принципу «rеs Jиdісаtа» (тобто було вирішено питання, з приводу якого вже існувало рішення суду, яке було остаточним).

Європейський суд з прав людини в справі «Рябих проти Російської Федерації» вказав, що принцип правової визначеності полягає у тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і зобов»язуючого судового рішення просто з метою проведення повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Оскільки рішення Печерського районного суду м.Києва від 04.04.2012 р. у справі №2-876/12 є остаточним і таким, що набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, судове рішення у даній справі підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205, ч.1 ст.310 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205,ст.ст. 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк», ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання договору іпотеки недійсним, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: