АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2015 в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити. Вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про неможливість заміни стягувача у зв'язку з відсутністю даних про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності належних правових підстав для залучення до участі у справі правонаступника, оскільки справу розглянуто і рішення суду набрало законної сили, а також заміни стягувача у зв'язку з тим, що не відкрито виконавче провадження.

Вказані висновки є передчасними і не відповідають вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2011 задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру) з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2012, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2011 залишено без змін.

Звертаючись у квітні 2015 року до суду з заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вказувало, що 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» були укладені договір факторингу № 15 та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, за якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними банком з ОСОБА_3 Жодних судових і виконавчих документів за вказаним кредитним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від банку не отримувало, а дізналось про існування рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку лише 18.03.2015 після ознайомлення з матеріалами справи. У зв'язку з переуступкою прав вимоги заявник вважає, що є підстави для заміни стягувача та поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріали справи не містять даних про одержання позивачем виконавчих листів, після набрання рішенням суду законної сили. При цьому, після укладення договору відступлення права вимоги, новий кредитор (заявник) позбавлений можливості одержати виконавчий лист, оскільки він не був стороною у справі, а набув право вимоги лише після ухвалення судом відповідного рішення.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене Верховним Судом України висловлена правова позиція в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122 цс 13), а саме, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

При розгляді даної заяви судом першої інстанції не було враховано вищевказану правову позицію Верховного Суду України, внаслідок чого передчасно зроблено висновок про відсутність підстав для заміни стягувача.

Згідно з вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання - скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді