Справа № 132/22/14-ц Провадження № 22-ц/772/6/2015Головуючий в суді першої інстанції Павленко І. В.
Категорія 43Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Войтка Ю.Б.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю позивачки-відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідачки - представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_5 до ОСОБА_2 за участю третьої особи приватного нотаріуса Калинівського нотаріального округу Майбороди Григорія Прохоровича про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Калинівського районного суду від 28 травня 2014 року, -

В с т а н о в и л а :

В січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, посилалась на те, що вона являється власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2010 року, укладеного між нею та ОСОБА_8, ОСОБА_9, котрий містив домовленість про встановлення сервітуту на право безоплатного та безстрокового користування квартирою останніми. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Наприкінці листопада 2013 року племінниця ОСОБА_9 - ОСОБА_4 встановила свій замок на вхідних дверях належної їй квартири і з того часу чинить перешкоди у володінні та користуванні нею ,внаслідок чого вона не може здійснювати догляд за інженерними системами систем опалення, газопостачання та водопостачання. Тому просила усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом заборони ОСОБА_4 перешкоджати їй у вільному користуванні вказаною квартирою.

В січні 2014 року ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу недійсним. Вказала, що під час укладення договору вважала, що укладає договір довічного утримання ,а не купівлі-продажу або, як їй пояснювала мати ОСОБА_2 - договір опікунства, оскільки через свій похилий вік вона потребувала сторонньої допомоги та лікування. Посилаючись на ст.ст.203, 229 ЦК України, просила визнати вказаний договір недійсним.

Рішенням Калинівського районного суду від 28.05.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Усунено перешкоди в користуванні належним ОСОБА_2 майном - квартирою, за адресою АДРЕСА_1, шляхом заборони ОСОБА_4 перешкоджати ОСОБА_2 у вільному користуванні вказаною квартирою. В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Калинівського нотаріального округу Майборода Г.П. про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовлено.

Додатковим рішенням Калиновського районного суду від 16.07.2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2243 грн. у відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7, просить зазначене рішення скасувати, через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_2 відмовити, а позов ОСОБА_9 задовольнити. Зазначила, що суд неповно та не всебічно дослідив обставини справи, а саме: малограмотність та поганий зір ОСОБА_9, яка не мала можливості самостійно підписати спірний договір, сплату ОСОБА_9 усіх комунальних платежів по обслуговуванню даної квартири по даний час, тверде переконання останньої, що вона укладає саме договір довічного утримання та неправильне сприйняття фактичних обставин договору.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_2 вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції встановив ,що спірна квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.10.2002 року органом приватизації виконкомом Калинівської міської ради , належала на праві спільної власності сестерам ОСОБА_8 та ОСОБА_9

01.12.2009 року обидві власниці уклали на користь відповідачки ОСОБА_2 заповіти, якими належні їм частки квартири заповіли останній.

25.02.2010 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П., зареєстрований в реєстрі за №668, з встановленням сервітуту, що полягає в особистому праві продавців безоплатно та безстроково користуватись квартирою та передано покупцю ключі.

ОСОБА_10 захворіла і ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Догляд та поховання її здійснювали ОСОБА_2 за кошти останньої.

З матеріалів справи вбачається, що наприкінці листопада 2013 року ОСОБА_4 встановила свій замок на вхідних дверях квартири і не допускала ОСОБА_2 до належного останній майна, позбавивщи можливості здійснювати обслуговування інженерних систем.

Звертаючись 27.01.2014 року з позовом від імені третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, передбачених ст. 229 ЦК України, її представник за дорученням ОСОБА_4 посилалась на те, що ОСОБА_9 в силу малограмотності ,поганого зору його текст не читала і помилялася щодо правової природи та наслідків укладеного правочину, вважаючи що підписувала договір довічного утримання.

Постановляючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні оспорюваного правочину купівлі-продажу продавцями виступали двоє співвласників квартири , що були повністю усвідомлені про природу укладеного правочину, викладені у позові третьої особи з самостійними вимогами обставини не відповідають дійсності і підстави вважати ,що ОСОБА_9 під час укладення договору помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, а саме природи правочину, прав та обов'язків сторін, відсутні .

Суд вірно встановив обставини по справі ,належним чином перевірив їх доказами ,які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним з мотивів помилки.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину , і не пов'язано з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Отже, предметом доказування в суді є те, що в момент вчинення правочину помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи, наведені як у позові, так і в апеляційній скарзі, не містять переконливих доказів того, що під час укладання правочину ОСОБА_9 помилялася і ця помилка має істотне значення.

Квартира раніше належала на праві сумісної власності сестрам ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ,які у ній проживали. Остання також спочатку виступала заповідачем на користь ОСОБА_2, а потім продавцем у даній угоді, проте за життя під сумнів її не ставила і не зверталась до суду з відповідним позовом, тобто не заперечувала дійсність правочину.

Під час укладання правочину , в зв'язку з похилим віком ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та на їх особисте прохання, договір був прочитаний нотаріусом їм вголос до його підписання ,а також ним були роз'яснені вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків правочину купівлі-продажу.

Зазначені обставини підтверджені змістом укладеної угоди, приватним нотаріусом Майбородою Г.П. та не спростовані ОСОБА_9 та її представником.

В зв'язку з цим безпідставні доводи скарги щодо допущеної помилки, як наслідку не читання ОСОБА_9 договору.

Виходячи зі змісту угоди ,що була вголос прочитана продавцям ,останні, в тому числі ОСОБА_9, були ознайомлені і з правом безоплатного і безстрокового користування квартирою .

В зв'язку з цим, доводи апеляційної скарги щодо неврахування доказів сплати сестрами комунальних послуг по даній квартирі , як доказу наявності помилки щодо укладеного договору ,не заслуговують на увагу, оскільки свідчать про сплату спожитих ними в даній квартирі комунальних послуг при безоплатному проживанні.

Також безпідставні доводи скарги щодо такого розуміння ОСОБА_9 природи оспорюваної угоди ,як договору довічного утримання , за яким перехід права власності на її майно відбувався б після її смерті, оскільки воно суперечить положенням ст.ст.748,334 ч.4 ЦК України, згідно з якими набувач нерухомого майна за договором довічного утримання (догляду), стає його власником не з дня смерті відчужувача ,а з дня державної реєстрації прав на нерухоме майно .Тобто, навіть якщо припустити ,що ОСОБА_9 помилялась і вважала що уклала договір довічного утримання, то останній також передбачає одночасне з укладенням відчуження майна на користь набувача .

Помилка ж внаслідок незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Існування між сестрами та ОСОБА_2 певних людських стосунків та надання останньою їм допомоги , не виходить за рамки добровільної доброчинності ,а тому не є переконливим доказом наявності помилки під час укладання правочину.

Навпаки, про намір ОСОБА_9 продати квартиру говорить нотаріус ,а витрати на установку вікон та опалювального обладнання в квартирі , понесені ОСОБА_2 ,свідчать про відношення останньої до неї, як до своєї власності.

Отже, позивачем не доведено ,що ОСОБА_9 помилялася щодо істотних обставин правочину під час укладання договору ,висновки суду вірні і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Крім того, відсутні жодні правові підстави визнавати оспорюваний договір недійсним повністю.

Рішення суду є законним і обгрунтованим ,постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст..ст.307,308,315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду від 28 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: