Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

Головуючої судді - Стефанишин М.М.,

при секретарі Савчур С.В.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 18.09.2003року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - № 576. У шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_3, 11.03.2004року народження та ОСОБА_4, 25.09.2008року народження. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведуть через відсутність взаємоповаги одне до одного та різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Водночас зазначає, що згоди між нею та відповідачем щодо утримання дітей не досягнуто, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та ухиляється від матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. З посиланням на викладене, позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 11.03.2004р.н. та ОСОБА_4 ,25.09.2008р.н., в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив,щодо аліментів просив суд зменшити суму стягнення,оскільки офіційно ніде не працює, та утримує хворих батьків пенсіонерів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 18.09.2003року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - №576, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ФМ №070689 від 18.09.2003року, приєднаним до матеріалів справи.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що у даному шлюбі у сторін народилося двоє доньок ОСОБА_3, 11.03.2004року народження, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серія І-ФМ №173349, та ОСОБА_4 ,25.09.2008р.н., що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серія І-ФМ №117728, копії яких приєднані до матеріалів справи. Діти на даний час проживають разом з позивачкою,та знаходяться на її утриманні.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, ОСОБА_2 не має на утриманні інших осіб, родини чи інших неповнолітніх дітей, які потрибують утримання з його боку, тому вважає, що слід стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, яку враховуючи потреби дітей на даний час вона оцінює у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину.

З такою думкою суд погодитися не може, оскільки розмір доходів відповідача позивачем суду не доведено, проте, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців,вбачається що ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа - підприємець,здійснює підприємницьку діяльність.

Відповідачем надано до свого заперечення виписки з медичної карти його матері, копії квитанцій про сплату послуг по діагностиці, квитанцій про оплату лікарських засобів, копії пенсійних посвідчень батьків які знаходяться на його утриманні, також зазначив ,що приймає участь у житті та розвитку дітей, що стверджується копіями квитанцій про закупку шкільного приладдя. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне врахувати вищезазначені норми закону, задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 28.05.2015 року (дати звернення до суду з відповідним позовом).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ,294,367 ЦПК України , ст.ст. 105, 110,112, 180-183 Сімейного Кодексу України, Закон України «Про охорону дитинства» суд,-

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 18.09.2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - №576 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 26.12.1977р.н., аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 11.03.2004р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 26.12.1977р.н., аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 25.09.2008р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого нею суми судового збору в розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5