провадження № 2/760/5728/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача Бугай А. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
15.07.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач разом з її неповнолітніми синами є власником квартири АДРЕСА_1.
Між сторонами існують відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач зобов'язаний їх оплачувати.
Відповідач своєчасно не виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг, а тому за період з липня 2011 року по квітень 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 5 225,20 грн., яка складається з основного боргу - 4 665,36 грн., індексу інфляції - 285,55 грн., 3 % річних - 274,29 грн.
Зважаючи на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5 225,20 грн.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 19).
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2003, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної власності (а.с. 6).
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є синами відповідача. На день розгляду справи вони є неповнолітніми.
Згідно з довідкою форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД № 902 від 30.06.2015 № 632 у вищезазначеній квартирі зареєстровані і проживають з 19.08.2003 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з липня 2011 року по квітень 2014 року у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка складає 5 225,20 грн., з яких:
4 665,36 грн. - основний борг;
285,55 грн. - індекс інфляції;
274,29 грн. - 3 % річних.
Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13.01.2015 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5 225,20 грн. на підставі абзацу 4 частини шостої статті 100 ЦПК.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Згідно з статтями 156, 162 ЖК власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Відповідно до статті 179 ЖК користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пункт 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, передбачає, що власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Стаття 20 зазначеного Закону також передбачає обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Суд встановив факт існування між сторонами правовідносин щодо надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».
Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».
Частина друга статті 625 ЦК передбачає, що «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».
Верховний Суд України у своєму листі від 01.07.2014 «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» роз'яснив, що з огляду на природу правовідносин, які склалися між сторонами щодо надання житлово-комунальних послуг, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо оплати житлово-комунальних послуг. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем (а.с. 7-8).
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 156, 162, 179 ЖК, статтями 16, 526, 527, 610, 612 ЦК, Законом «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко