Справа № 646/236/15-ц
№ провадження 2/646/458/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Васильєвої О.О.,

при секретарі - Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Харківська міська рада про визначення права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 - її бабця та є матір'ю її батька, ОСОБА_3. Батько - ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Дід ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 01.10.1968 р., виданого Краснозаводським райжилуправлінням. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Краснозаводської районної ради депутатів № 335-7 від 17.09.1968 р. взамін договору про право на побудову будинку та безстрокового користування земельною ділянкою.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_4 не залишив.

В нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто не звертався.

Після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину його дружина, ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, які вступили у володіння та управління спадковим майном впродовж шести місяців. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкали та були зареєстровані в житловому будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, прийняв спадщину у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, так як він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (був зареєстрований та мешкав у будинку). Ця спадщина визнається належною спадкоємцю, тобто ОСОБА_3, з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_3, належала спадщина після смерті його батька, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 не оформив.

Відповідач також не оформила спадщину після смерті чоловіка.

Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

Заповіту на випадок смерті батько не залишив.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач, яка є єдиною донькою та його мати - відповідач ОСОБА_2, яка вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно мешкала разом зі спадкодавцем в житловому будинку АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3, у встановлений Законом шестимісячний термін позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини по місцю відкриття спадщини - до Першої Харківської державної нотаріальної контори.

Постановою від 10.07.2014 року державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ на власність в житловому будинку АДРЕСА_1 її батька ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3, як спадкоємиці 1 черги, яка прийняла спадщину, позивачу повинна належати в порядку спадкування за законом ? частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували щодо позовних вимог і просили позовні вимоги залишити без задоволення.

Під час розгляду справи судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Першої Харківської державної нотаріальної контори копії спадкової справи по спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 04.12.1999 року.

В судове засідання представниками відповідача була надана копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2014 року, посвідчена державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, що на підставі заповіту, посвідченого Першою Харківською державною нотаріальною конторою 09.09.1992 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-3726, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в АДРЕСА_1

З урахуванням наявності копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом сторони погодились розглядати справу за відсутності витребуваних доказів з Першої Харківської державної нотаріальної контори.

Суд вивчивши матеріали справи та заслухавши сторони приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних причин.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 07.10.2014 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, а також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником майна за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, судом встановлено, що власником спірного майна є відповідачка ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Померлому батьку позивачки ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вказане майно не належало.

Позивачем та її представником доказів щодо належності спірного майна померлому батьку позивачки ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає що доводи позивача в позовній заяві щодо оспарюваного майна є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1235ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Харківська міська рада про визначення права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05.03.2015 року.

Суддя: Васильєва О.О.