АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3526/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3104/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів Чічіля В.А., Омельченко Л.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання незаконним та скасування рішення ради, зобов'язання вирішити питання про передачу земельної ділянки у власність, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії шостого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 03 лютого 2015 року в частині відмови їм в наданні дозволу на передачу у власність земельних ділянок та зобов'язати Київську районну в м. Полтаві раду вирішити питання про передачу у їхню власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 площею 0,10 га кожному.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1, з метою реалізації права на приватизацію земельної ділянки звернулися з відповідною заявою до Київської районної в м. Полтаві ради, але рішенням 59 сесії шостого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 03 лютого 2015 року їм було відмовлено в наданні дозволу на передачу у власність вищевказаних земельних ділянок.

Вважають дане рішення незаконним та необґрунтованим.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, просили скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування наявності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності кожного з них на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1.

Право власності позивачів на відповідні частки в спільній частковій власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 позивачами при зверненні до суду підтверджено наступними документами.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 10 вересня 1985 року є власниками в рівних частках 2/3 частин житлового будинку з частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1. Право власності позивачів відповідно до даного правовстановлюючого документа було зареєстровано в органах бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2004 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 набули право власності на 1/3 частину домоволодіння за вказаною адресою за набувальною давністю. Право власності позивачів на 1/3 частину домоволодіння згідно судового рішення не зареєстровано в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Також рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2006 року визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 право власності на самовільно збудовані побудови на території домоволодіння по АДРЕСА_1. В державному реєстрі прав власності на нерухоме майно право на дані будівлі позивачами у встановленому законом порядку зареєстровано не було.

За даними ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» в органах бюро технічної інвентаризації станом на 19 грудня 2012 року зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 в наступних частках:ОСОБА_3 - 1/6; ОСОБА_4 - 1/12 частка та 1/6 частка; ОСОБА_7 - 1/6 частка; ОСОБА_5 - 1/12 частка та 1/6 частка; ОСОБА_6 - 1/12 частка.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не оспорювалось та не порушувалось їх право на отримання у власність земельної ділянки, а рішення про відмову у їх виділенні є законним з огляду на неподання необхідних для цього документів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням 59 сесії шостого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 03 лютого 2015 року відмовлено позивачам у виділенні у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1, з підстав ненадання правовстановлюючих документів на майно та графічних матеріалів, що підтверджують фактичний розмір земельної ділянки за вищевказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, позивачами не було надано до суду першої інстанції належних правовстановлюючих документів, що вказує на правомірність висновків місцевого суду.

Окрім того, подання до суду правовстановлюючих документів на житловий будинок по АДРЕСА_1, не спростовує факту неподання правовстановлюючих документів на майно та графічних матеріалів, що підтверджують фактичний розмір земельної ділянки до Київської районної у м. Полтаві ради, а отже і правомірності відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділення земельної ділянки.

Відповідачем не порушувалися та не оспорювалися права позивачів на отримання у власність земельної ділянки.

Позивачі зберігають право на одержання земельних ділянок при належному зверненні до Київської районної у м. Полтаві ради у порядку, передбаченому ЗК України та іншими нормативно-правовими актами, додавши до заяви усі необхідні правовстановлюючі документи.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді В.А. Чічіль

Л.М. Омельченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: