РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12300/14-ц

пр. № 2/759/336/15

01 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарях Прохоренко К.М., Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати заборгованості по аліментам в сумі 21145, 16 грн.

При цьому, посилається на те, що по рішенню Ленінградського районного суду м. Києва від 23.09.1998 р. ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.09.1998 р. і до повноліття дитини. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист і пред'явлений до виконання. Але, ОСОБА_2 аліменти не сплачує, починаючи за період з 26.09.2002 р., і станом на 12.07.2012 р. утворилась заборгованість у розмірі 70246 грн. 50 коп., вирахована державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві. Загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 21145, 16 грн.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнила та збільшила позовні вимоги і просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати заборгованості по аліментам в сумі 21145, 16 грн., заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70246, 50 грн., мотивуючи тим, що заборгованість по аліментам ОСОБА_2 не погашає, на її прохання про сплату аліментів не реагує.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що не сплачує аліменти внаслідок важкого матеріального становища.

Представник третьої особи ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти, на пропозицію сплати боргу по аліментам не реагує й була складена довідка про наявну заборгованість боржника по аліментам.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 23.09.1998 р. ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь позивача по справі на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.09.1998 р. і до повноліття дитини. На виконання рішення суду був виданий судом 09.08.2005 р. виконавчий лист і пред'явлений до виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві. За ОСОБА_2 утворилась заборгованість по аліментам за період з 26.09.2002 р. по 12.07.2012 р.у розмірі 70246, 50 грн., про що державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві була видана довідка-розрахунок від 28.04.2014 р. Виконавче провадження по стягненню аліментів ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві закінчено постановою державного виконавця від 28.04.2014 р. на підставі п.6 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з закінченням строку, передбаченого для даного виду стягнення (а.с.6-10, 53-82).

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

У п. 9 цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Таким чином, при наявності такого спору в даному випадку, коли відповідач не визнає позову, заборгованість стягується на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, а не державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилось їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору-судом.

Позивачем при наявності заборгованості відповідача по сплаті аліментів надано на підтвердження наявності заборгованості докази, зокрема довідку-розрахунок державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, а також з боку третьої осби була надана копія виконавчого провадження по стягненню аліментів, по якому винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, чим підтверджується, що заборгованість по аліментам не була виплачена ОСОБА_1 Тому, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 пеня за прострочення сплати аліментів за період з 26.09.2002 р. по 12.07.2012 р., з врахуванням статистичних даних середньомісячного заробітку, бо відповідач по справі офіційно не надавав відомості державному виконавцю про свій заробіток чи дохід щомісячно. Визначаючи розмір пені, суд виходить з того, що державним виконавцем був зроблений розрахунок боргу по аліментам помісячно і сума пені повинна бути вирахувана відповідно до правил ст. 196 СК України, коли розмір неустойки за кожен місяць прострочення залежить від суми несплачених аліментів, в залежності від кількості днів в місяці. Позивачем наданий помісячний розрахунок пені, який є вірним та правильним, з врахуванням всіх коефіцієнтів, що покладені втакий розрахунок. Сума пені складає 21145, 16 грн. (а.с.23, 24).

Хоч відповідач і заперечує проти задоволення позову, але доказів у підтвердження таких заперечень не надав, тому суд діє відповідно до положень ст.с. 10, 60 ЦПК України.

Той факт, що в період з 26.09.2002 р. по 26.09.2005 р. виконавчий лист не перебував на виконанні в органі державної виконавчої служби у зв'язку з поверненням його стягувачці по її заяві, не є перешкодою для стягнення заборгованості по аліментам за цей період, бо у відповідності до ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання (а.с. 93, 94).

ОСОБА_1 повторно пред'явила виконавчий до виконання 26.09.2005 р., про що державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, отже у цьому разі стягнення за виконавчим листом повинно проводитися з 26.09.2002 р., що й відбувалось, тому заборгованість по аліментам та початок нарахування пені рахується саме з цієї дати (а.с.54, 55).

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по заборгованості по аліментам та пені, складає 91391 грн. 66 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по справі, понесені нею у вигляді сплати судового збору при подачі позову про стягнення заборгованості по аліментам до суду в розмірі 243 грн. 60 коп., а також на користь держави в розмірі 670 грн. 32 коп., виходячи й з задоволених позовних вимог ОСОБА_1, поданих в ході розгляду справи, про стягнення пені (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 195, 196 СК України, ст.74 Закону України „Про виконавче провадження", ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати заборгованості по аліментах в сумі 21145, 16 грн., заборгованість по сплаті аліментів в сумі 70246, 50 грн., судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 91635 гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судові витрати по справі в сумі 670 гривень 32 копійки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя