Справа № 523/7950/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.

при секретарі - Строіч Л.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованої веранди загальною площею 9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1,власними силами та за свій рахунок, посилаючись на те, що будівництво було здійснено з порушенням вимог законодавства, а саме без отримання дозволу ДАБК на проведення будівельних робіт, без затвердженої проектної документації, на земельній ділянці, яка для цієї мети не відводилася та відповідачам у користування чи у власність не надавалась, тобто відповідачі, здійснивши самочинне будівництво веранди, порушили права ОМР як власника земельної земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідачі та адвокат відповідача заперечували проти вимог посилаючись на те, що балкон будувала бабуся як наймач, на підставі проекту, всім в будинку тоді дозволили будувати балкони.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у ході судового розгляду, відповідачі є користувачами квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка була попереднім наймачем квартири і згідно з розпорядженням Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1406 р від 20.12.2003 року по вказаній квартирі відкрито особистий рахунок на ОСОБА_5 .

21 листопада 2013 р. уповноваженими особами дільниці №7 КП «ЖКС «Північний» було виявлено самовільно збудований балкон (веранда) без дозвільної документації, про що було складено акт про встановлення факту самочинного будівництва та план-схема самочинного будівництва (а.с. 13, 14-15), у зв'язку з чим їй був внесений відповідний припис №б/н/2001 про усунення порушень законодавства (а.с.11) та складений протокол №003/200 від 21.11.2013 р. про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП (а.с.12).

30 грудня 2013 р. у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 припису КП «ЖКС «Північний» розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №736р було зобов'язано ОСОБА_1 в десятиденний термін об'єкт самочинного будівництва за адресою:АДРЕСА_1 привести до первісного стану, відповідно до технічної документації (а.с.7).

Згідно ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (реконструкція) об'єкту здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Частина 1 ст.12 Закону України, передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в т.ч. розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 126 ЗК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами.

Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 р. за №2780-12, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпеченні: розробка містобудівної документації, проектів конкретних обєктів згідно вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови. Пунктом 4 ч.2 ст.17 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 р. за №2780-12, містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів містобудування та упорядкування території.

Стаття 22 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 р. за №2780-12, визначає, що забудова земельних ділянок, що надається для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво обєктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про планування і забудову території» будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з діючим законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними та місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацію. Фізичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад чи їх виконавчих органів у разі делегування їм таких повноважень, дозвіл на будівництво об'єкту містобудування (ст.24 вказаного закону).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.13 постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30 березня 2012 року Вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються.

Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями норм і правил (відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України).

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України відповідача слід зобов'язати за власний рахунок провести демонтаж самочинно збудованого балкону, оскільки будівництво було здійснено без дозволу на проведення будівельних робіт та без затвердженої проектно-технічної документації, без отримання права користування ділянкою, а у добровільному порядку привести об'єкт до попереднього стану відповідач не бажає.

Таким чином, будівництво балкону (веранди) слід визнати самочинним, оскільки роботи по його спорудженню здійсненні без належного дозволу на проведення будівельних робіт та без затвердженої проектно-технічної документації.

За фактом самочинного будівництва відносно відповідача ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, але внесений припис про усунення порушень закону у добровільному порядку він не виконав.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.22 вказаної постанови - знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів про наявність проекту та дозволу на забудову, оскільки таких не було представлено, як і не надано було при складанні припису та протоколу про адміністративне правопорушення, тому веранда розміром 1,6мх6,0 м. є самочинним будівництвом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснювали, що забудова відбувалося саме бабусею відповідача ОСОБА_8

Щодо вимог, пред'явлених до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки припис, протокол були складені у відношенні відповідача ОСОБА_1, і позивачем не доведено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювали самочинне будівництво веранди.

Отже, судом встановлено, що усі заходи щодо реагування та притягнення до адміністративної відповідальності використано, будівництво було здійснено без дозволу на проведення будівельних робіт та без затвердженої проектно-технічної документації, на земельній ділянці, яка для цієї мети не виділялася, і з листопада 2013 року ОСОБА_1 не звертався до виконавчих органів для оформлення самовільного будівництва, у добровільному порядку привести об'єкт до попереднього стану відповідач не бажає, тому відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України та прияючи до уваги те, що він є правонаступником прав та обов'язків попереднього наймача, його слід зобов'язати власними силами і за рахунок власних коштів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести у попередній стан квартиру за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до технічної документації.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.376 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Одеської міської ради задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 власними силами та за свій рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення самочинно добудованої веранди до квартири за адресою : АДРЕСА_1, площею 9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Одеської міської ради у розмірі 243,60 грн.

В частині вимог Одеської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: