Петриківський районний суд Дніпропетровської області
Справа 2-248/2010
РІ Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року Петриківський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого КротС.І.,

при секретарі Столяренко П.П..

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанського району електричних мереж ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго». суд,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Царичанського району електричних мереж ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» та просить виключити з його трудової книжки з розділу даних про роботу записи за №№ 15, 16, 17. 18, 19, 20 про те, що зміст записів та записи про те, що період часу роботи з 01 січня 1979 року по 30 вересня 1979 року не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж. В обґрунтування позову він вказував на те, що він, працюючи з 02.08.1976 року в Царичанському районі електричних мереж, на посаді майстра був засуджений Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 135 КК УРСР, застосуванням ст. 44 КК УРСР і йому було призначено покарання у вигляді 1 (одного) року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку на користь держави з передачею на перевиховання і виправлення колективу Царичанського РЕМ, де він працює по даний час. Період часу відбування їм покарання в виді виправних робіт з 01,01.1979 року по 30.09.1979 року в трудовий стаж не враховано, про що було зроблено відповідний запис за № 20 в його трудову книжку. Працюючи весь час на одному підприємстві він неодноразово одержував почесні грамоти . подяки та грошові премії. 12.12.1999 року був занесений на Дошку Пошани підприємства, 04.07.2005 року йому було присвоєно почесне звання «Відмінник енергетики України», а 15.12.2009 року йому присвоєно звання «Почесний енергетик України». Згідно кримінально-виконавчого законодавства, що набув чинності з 01.01.2004 року, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи, а тому записи в його трудовій книжці №№ 15, 16. 17, 18, 19, 20, де вказано про те, що період часу з 01.01.1979 року по 30.09.1979 року не враховується в загальній і безперервний трудовий стаж, підлягають скасуванню. Для правильного і повного нарахування йому пенсії вважає необхідним зробити правильне врахування його трудового стажу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, вказавши, що позовні вимоги відповідають діючому законодавству.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про виключення з трудової книжки записів, які втратили свою чинність, підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти ті відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 83 пар. 16 від 30.07.1976 року з 02.08.1976 року працює в Царичанському районі електричних мереж. Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.1978 року, працюючи на посаді майстра, він був засуджений за ч. 2 ст. 135 КК УРСР з застосуванням ст. 44 КК УРСР і йому було призначено покарання у вигляді І(одного) року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку на користь держави передачею на перевиховання і виправлення колективу Царичанського РЕМ. (а.с. 14-17).

Відповідно до вимоги. 1 ст. 103 Виправно-трудового Кодексу УРСР в редакції 1970 року період часу відбування їм покарання в вигляді виправних робіт з 01.01.1979 року по 30.09.1979 року в трудовий стаж не враховано, про що було зроблено відповідний запис за № 20 в його трудову книжку (9-11).

Згідно з ч. З ст. 42 Кримінально-виконавчого Кодексу України, що набув чинності з 01.01.2004 року, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Тому записи в трудовій книжці ОСОБА_1 за №№ 15, 16. 17, 18. 19, 20, де вказано, про те, що період часу з 01.01.1979 року по 30.09.1979 року не враховується в загальній і безперервний трудовий стаж, необхідно вважати недійсними.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 60, 61, 130, 174. 212-215 ЦПК України, України, суд,-

ст. 42КВК

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити з трудової книжки, що належить ОСОБА_1, з розділу даних про роботу записи за №№ 15, 16, 17, 18, 19, 20, де вказано., що записи про те, що період часу роботи з 01 січня 1979 року по 30 вересня 1979 року не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж, як недійсні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

Крот С.І.