Справа № 357/3643/14-ц Головуючий у І інстанції Протасова О. М.
Провадження № 22-ц/780/5520/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 18 21.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Антоненко В.І.,

суддів: Голуб С.А., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Бобка О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком" про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 23 жовтня 2008 року він передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 560000 грн. для внесення в касу ТОВ «Агроком» в якості внеску позивача до статутного фонду зазначеного товариства, що підтверджується розпискою від 23 жовтня 2008 року.

Оскільки зазначені кошти до цього часу до статутного фонду ТОВ «Агроком» не внесені, тому ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав та просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 560000 грн. та судові витрати. Позов заявив з підстав, передбачених ч. 1 ст. 1000, 1212, 1213 ЦК України.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що суд дійшов безпідставного висновку про відмову в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки судом зроблене припущення щодо того, коли позивач міг довідатись про порушення його права. Однак такі припущення не підтверджені жодними доказами, більше того строк виконання зобов'язання у розписці не вказаний, а тому строк позовної давності слід обчислювати з моменту пред'явлення вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 23.10.2008 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 560000 грн. для внесення у статутний фонд ТОВ «Агроком», що підтверджується оригіналом розписки, складеної ОСОБА_3, який зобов'язався внести кошти в касу підприємства. (а. с. 6, 116).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що 10 грудня 2008 року позивач міг довідатись про те, що після сформування його частки у статутному фонді ТОВ «Агроком» у розмірі 9429000 грн. станом на 03 листопада 2008 року передані ним відповідачу 23 жовтня 2008 року 560000 грн. для внесення до статутного фонду товариства у статутний фонд товариства передані не були. Оскільки з 10 грудня 2008 року до дня подання позову сплинув трирічний строк позовної давності і про застосування такого строку заявив відповідач, суд відмовив у задоволенні позову на підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов»язанням, визначеним строком виконання , перебіг позовної давності починається спливом строку виконання. За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання.

Оскільки термін виконання зобов»язання щодо внесення ОСОБА_3 560000 грн. у статутний фонд ТОВ «Агроком» не встановлений, строком виконання зобов»язань слід вважати семиденний термін з дати отримання відповідачем вимоги позивача від 3 березня 2014 року про повернення неправомірно отриманих коштів (а.с. 4).

За наведених обставин висновок суду першої інстанції щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності зроблений без врахування положень матеріального права, які регулюють ці правовідносини, зокрема в частині встановлення початку перебігу такого строку.

Разом з тим колегія суддів прийшла до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь безпідставно набутих коштів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З розписки від 23 жовтня 2008 року судом встановлено, що відповідач отримав від позивача 560000 грн. для внесення їх від імені позивача до статутного фонду ТОВ "Агроком".

Згідно з касовим ордером від 23 жовтня 2008 року за №114 та оборотною відомістю по рахунку ТОВ "Агроком" того ж дня в касу товариства від імені ОСОБА_2 на рахунок товариства були внесені кошти в розмірі 560000 грн. (а.с.7-11).

Факт внесення ОСОБА_3 зазначених коштів в касу товариства 23 жовтня 2008 року від імені ОСОБА_2 підтвердила у суді першої інстанції свідок ОСОБА_4, яка на той час працювала бухгалтером ТОВ "Агроком».

За таких обставин колегія суддів вважає доведеними ті обставини, що кошти, отримані відповідачем від позивача згідно розписки 23 жовтня 2008 року в той же день були внесені в касу ТОВ "Агроком», і не вбачає підстав для стягнення цих коштів з відповідача на користь позивача як безпідставно набутих.

Доводи представника позивача у суді апеляційної інстанції про те, що кошти в сумі 560000 грн. в касу товариства від імені позивача 23 жовтня 2008 року вніс сам позивач і в цей же день видав ОСОБА_3 ще 560000 грн. для внесення в касу товариства, не заслуговують на увагу, оскільки є абсурдними.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позивач у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду доказів того, що відповідач безпідставно набув отримані від нього 23 жовтня 2008 року грошові кошти в розмірі 560000 грн., у зв»язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2014 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком", про стягнення коштіввідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: