Справа № 696/1370/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Кам»янський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді: Коваленка В.І. при секретарі- Степановій Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кам»янці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору-Ребедайлівська сільська рада Кам"янського району Черкаської області, як орган опіки та піклування про визнання втраченим права на користування житлом ,

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що він на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_1 від 23.12.2008 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1. На прохання відповідачів по справі, позивач у 2004 році, зареєстрував у своєму будинковолодінні місце проживання останніх та їхніх малолітніх дітей ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2. Жодного дня у вищевказаному домоволодінні вони не проживали, їхні особисті речі у будинку відсутні .Дана реєстрація була їм потрібна , як вони пояснили позивачу, для працевлаштування. На даний час відповідачка ОСОБА_3 з своєю сім"єю, проживають у будинку її батьків -ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою:АДРЕСА_2. На прохання позивача по справі, знятися з реєстрації у його будинку категорично відмовляється . Просив суд на підставі 71 ЖК України та ст. 405 ЦК України визнати відповідачів та їхніх дітей такими, що втратили право користування житловим будинком. Позивач у судове засідання не з"явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідачі у судове засідання не з"явилась, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.Від ОСОБА_3надійшла до суду заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає, просить суд розглянути справу без її участі . Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, однак у матеріалах справи, є заява голови Ребедайлівської сільської ради, в якій вона просить суд розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти задоволення позову . Дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до слідуючого . Судом установлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_1 від 23.12.2008 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.6). У вказаному будинку за згодою позивача були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та їхні малолітні доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 (дана обставина підтверджується довідкою сільської ради а.с.4). Факт непроживання відповідачів з своїми дітьми у будинку позивача підтверджений довідкою сільської ради (а.с.4) . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого осмобистого немайнового або майгнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зорема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов"язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов"язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред"явивши разом з тим одну із таких вимог; 1)про ппозбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року члени сім"ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК ). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім"ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи зповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім"ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім"ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71.72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Відповідно до ч.2 ч.3 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце поживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місцем проживання її батьків( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками( усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, оскільки відповідачі з своїми неповнолітніми дітьми відсутні без поважних причин понад один рік у будинку позивача , то суд вважає, що вони з своїми дітьми втратили право на користування будинком позивача .

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 71,72 ЖК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору-Ребедайлівська сільська рада Кам"янського району Черкаської області, як орган опіки та піклування про визнання втраченим права на користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3,ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, поспорт серія НОМЕР_2, виданий 15.09.1999 року, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, такими які втратили право на користування житлом по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені останнім судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп..

Стягути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, понесені останнім судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: