Справа № 385/705/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Ульяновський районний суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді -Ясінського Л.Ю.

при секретарі - Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ульяновка, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради, Гайворонського комбінату комунальних підприємств про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гайворонської міської ради, Гайворонського комбінату комунальних підприємств про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.02.2013 року розпорядженням Гайворонського міського голови №9 його було призначено на посаду начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств, цього ж числа було укладено контракт із власником комунального майна в особі міського голови Руденка П.М. про прийняття ОСОБА_1 на посаду начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств на термін із 06.02.2013 року по 06.02.2014 року, про що було внесено відомості до трудової книжки.

31.12.2013 року було укладено додаткову угоду про продовження дії контракту до 06.02.2018 року.

21.05.2015 року без будь-яких попередніх письмових та усних повідомлень позивача в усній формі повідомили, що відповідно до розпорядження міського голови №12-р від 21.05.2015 року його звільнено із посади начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств на підставі п.8 ст.36 КЗпП України та розірвано контракт.

За час роботи позивача на посаді начальника Гайворонського ККП до нього жодного разу не було застосовано дисциплінарних стягнень у виді догани та будь-якої іншої відповідальності, передбаченої законодавством України.

На неодноразові звернення позивача про видачу йому розпорядження про його звільнення для ознайомлення, йому було відмовлено без будь-яких причин.

29.05.2015 року позивачем було отримано поштове повідомлення в конверті якого знаходилась трудова книжка із записом про його звільнення.

Оскільки позивача звільнено без будь-яких законних підстав, то він вимушений був звернутися із позовом до суду в якому просить:

1.Визнати незаконним розпорядження голови Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 12-р від 21.05.2015 року про дострокове розірвання контракту від 05.02.2013 року із ОСОБА_1 та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств із 22.05.2015 року.

3. Стягнути з Гайворонського комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_1 середню зарплату за час вимушеного прогулу в сумі 1111 грн.92 коп.

4. Стягнути з Гайворонської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп.

5. Судові витрати покаласти на відповідачів.

21 вересня 2015 року позивач в судове засідання не з"явися, подав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі проти винесення заочного рішення не заперечує.

21 вересня 2015 року представник відповідача Гайворонського комбінату комунальних підприємств у судове засіданні не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник відповідача Гайворонської міської ради - адвокат Козлова Н.О. у судове засідання 21 вересня 2015 року не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Представник відповідача Гайворонської міської ради - Крівцова Т.Ю. у судове засідання 21 вересня 2015 року не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надіслала до суду заяву в якій зазначила, що не має змоги прийняти участь у судовому засіданні Ульяновського районного суду у зв"язку із зайнятістю в судовому процесі в Кіровоградському окружному апеляційному суді та додала копію судової повістки з якої вбачається, що судове засідання відбудеться 21 вересня 2015 року о 09 год.30хв.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що представники відповідачів тричі підряд не з"яввились в судові засідання, призначені на 02 вересня, 15 вересня та 21 вересня 2015 року, надсилаючи до суду заяви про перенесення слухання у зв"язку із зайнятістю в інших судах. Остання заява у зв"язку із зайнятістю в Кіровоградському окружному адміністративному суді, де судове засідання призначене об 09 год.30 хв., а в Ульяновському районному суді судове засідання призначене на 15 год., що не виключає можливості участі представника відповідача. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представником Гайворонської міської ради являється адвокат Козлова Н.О., яка також в судове засідання не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила .

Такі обставини, на думку суду, свідчать про недобросовісне ставлення сторони Гайворонської міської ради до своїх процесуальних прав та обов'язків, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин неявки представника Відповідача поважними.

За таких обставин судом на підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування відповідно зі статтями 10,60 ЦПК покладений на сторони у справі.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту Гайворонського комбінату комунальних підприємств, Засновником вказаного підприємства є Гайворонська міська рада, власником майна підприємства є територіальна громада м.Гайворон в особі виконавчого комітету Гайворонської міської ради ( а.с.а.с.17-20).

Розпорядженням міського голови Гайворонської міської ради №9-р від 05.02.2013 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств, цього ж числа було укладено контракт із власником комунального майна в особі міського голови Руденка П.М. про прийняття ОСОБА_1 на посаду начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств на термін із 06.02.2013 року по 06.02.2014 року, про що було внесено відомості до трудової книжки. 31.12.2013 року було укладено додаткову угоду про продовження дії контракту до 06.02.2018 року.( а.с.а.с.7,8,14,15,16,28).

На підставі п. п. 1.3 даного контракту між керівником підприємства та міським головою виникають трудові відносини.

Розділом 2 контракту передбачений вичерпний перелік обов'язків позивача.

Відповідно до п.п. 5.3 розділу 5 контракту керівника може бути звільнено з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи Власника до закінчення строку дії, якщо порушено умови даного контракту та чинне законодавство ( а.с.14-16,76,77).

Згідно рішення №19 від 03 лютого 2015 року «Про аналіз господарської діяльності та фінансового стану ККП» за низьку господарсько-фінансову діяльність керівнику Гайворонського ККП ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 78).

Розпорядженням міського голови №12-р від 21 травня 2015 року «Про розірвання контракту з начальником Гайворонського ККП ОСОБА_1.» розірвано достроково контракт від 05.02.2013 року із ОСОБА_1 та звільнено із посади начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств 22.05.2015 року відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України, ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення виконкому від 21.05.2015 року №85 «Про господарську діяльність та фінансовий стан роботи Гайворонського ККП», рішення виконкому від 03.02.2015 року №19 «Про аналіз господарської діяльності та фінансового стану Гайворонського ККП», Акту перевірки фінансово-господарської діяльності Гайворонського ККП від 24.04.2015 року, Акту ревізії Голованівського МДФІ від 27.08.2013 року ;04-10/76, вимоги Голованівської МДФІ від 09.09.2013 року №04-10/1685 «Про усунення порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Гайворонського ККП», припису Державної екологічної інспекції в Кіровоградські області від 18.06.2014 року про усунення порушень природоохоронного законодавства, за порушення умов контракту п.1.2, п.2.2, п.2.5, п.2.6, п.2.7 та на підставі п.5.3 Контракту (а.с.79).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, виходячи зі слідуючого:

Законом України «Про місцеве самоврядування», зокрема, ст.42 передбачено, що сільський, селищний, міський голова має право призначити на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємства, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

У відповідності до ст. ст. 6, 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» оплата праці та матеріальне забезпечення керівника підприємства визначаються у контракті, провадяться за рахунок коштів підприємства і встановлюються у прямій залежності від результатів виробничо-господарської діяльності підприємства. Пунктом 5 зазначеної постанови рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови.

Пунктом 8 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, передбачено, що контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. У статутах (положеннях) підприємств, які затверджуються органами управління майном, передбачаються умови оплати праці та матеріального забезпечення керівника підприємства за рахунок коштів підприємства, що спрямовуються на оплату праці.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. При звільненні за підставами, передбаченими контрактом, посилання слід робити на п.8 ст.36 КЗпП, а у формулюванні звільнення зазначати і дану у цьому пункті підставу і передбачену контрактом.

Проте відповідач в розпорядженні міського голови №12-р від 21 травня 2015 року «Про розірвання контракту із начальником Гайворонського ККП ОСОБА_1.» (а.с.85) чітко не зазначив в чому саме виразилось порушення позивачем п.п.1.2;2.2;2,6;2.7 контракту, за яке він звільнений.

У розпорядженні міського голови про звільнення позивача з роботи не зазначено за яке саме порушення його було звільнено з посади, коли та за яких обставин ним був вчинений дисциплінарний проступок.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Посилання представників відповідача, що позивач звільнений Розпорядженням міського голови №12-р від 21 травня 2015 року відповідно до Акту ревізії Голованівського МДФІ від 27.08.2013 року ;04-10/76, вимоги Голованівської МДФІ від 09.09.2013 року №04-10/1685 «Про усунення порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Гайворонського КПП», припису Державної екологічної інспекції в Кіровоградські області від 18.06.2014 року про усунення порушень природоохоронного законодавства, суд не не може прийняти до уваги, оскільки згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Крім того, як встановлено судом (а.с.90) 03.02.2015 року начальнику Гайворонського ККП ОСОБА_1 рішенням №19 за низьку господарсько-фінансову діяльність оголошено догану.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Посилання представників відповідача, що позивач звільнений Розпорядженням міського голови №12-р від 21 травня 2015 року відповідно до рішення виконкому від 21.05.2015 року №85 «Про господарську діяльність та фінансовий стан роботи Гайворонського ККП», рішення виконкому від 03.02.2015 року №19 «Про аналіз господарської діяльності та фінансового стану Гайворонського ККП», Акту перевірки фінансово-господарської діяльності Гайворонського ККП від 24.04.2015 року, суд також не може прийняти до уваги, виходячи із слідуючого.

Рішенням виконкому від 03.02.2015 року №19 «Про аналіз господарської діяльності та фінансового стану Гайворонського ККП» п.4 керівнику Гайворонського ККП ОСОБА_1 оголошено догану.

В Акті перевірки фінансово-господарської діяльності Гайворонського ККП від 24.04.2015 року ( а.с.94,95) не вказана сума збитків, спричинених підприємству, коли, хто і в який спосіб спричинив збитки, крім того, в частині висновки та пропозиції зазначено, що необхідно посилити контроль над виробничою діяльністю працюючих, суворо дотримуватись та виконувати розпорядок дня; керівнику і апарату управління працювати над рентабельністю підприємства.

Рішенням виконкому від 21.05.2015 року №85 «Про господарську діяльність та фінансовий стан роботи Гайворонського ККП» вирішено визнати господарську діяльність та фінансовий стан Гайворонського ККП незадовільним та рекомендовано міському голові достроково розірвати контракт з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 05.02.2013 року з начальником Гайворонського ККП ОСОБА_1.

Посилання відповідача на вказані документа, на думку суду, не доводять факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.1.2 контракту, який також покладений в основу розпорядження про звільнення позивача з посади, контракт може бути припинений також за невиконання обов'язку ефективного та оперативного керівництва підприємства, що знаходиться у комунальній власності, не забезпечення його беззбиткової діяльності, ефективного використання і зберігання майна, закріпленого за підприємством.

Контрактом, укладеним між Гайворонською міською радою та ОСОБА_1, не визначені критерії ефективного та оперативного керівництва підприємством за наявності яких контракт може бути припинений.

Відповідачами також не надано доказів щодо розроблення та затвердження органами місцевого самоврядування методики визначення критеріїв щодо оцінки ефективності та оперативності керівництва підприємством та методики визначення критеріїв щодо оцінки ефективності зберігання і використання комунального майна закріпленого за підприємством.

Як орієнтує Пленум Верхового Суду України у своїй постанові від 9 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (п. 13), вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств незаконно, тому є всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради Кіровоградської області, Гайворонського комбінату комунальних підприємств в частині поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до абзацу третього пункту другого Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні начисло відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100).

Відповідно до статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача Гайворонської міської ради 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це тим, що вказані дії відповідача є порушенням законних прав позивача на працю, які завдали позивачу моральних страждань.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ N4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України, якщо порушення законних прав, призвело до моральних страждань робітника підприємства, то моральна шкода відшкодовується власником або уповноваженим ним органом підприємства. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, моральних страждань заявника, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей позивача або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи викладене, виходячи з глибини душевних страждань та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації за заподіяну потерпілому моральну шкоду в 1500 грн.

Згідно ч. 1, 3 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ст.367 ч.1 п.п.2, 4 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць, допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,224-226,367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради Кіровоградської області, Гайворонського комбінату комунальних підприємств про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження голови Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 12-р від 21.05.2015 року про дострокове розірвання контракту від 05.02.2013 року із ОСОБА_1 та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Гайворонського комбінату комунальних підприємств із 22.05.2015 року.

Стягнути з Гайворонського комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2015 .

Стягнути з Гайворонського комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з Гайворонського комбінату комунальних підприємств на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі та присудження йому виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В ішній частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Ю. Ясінський