Справа № 523/1118/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"02" березня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1, яка вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1, в якому зареєстрований але не проживає відповідач - її колишній чоловік. Так як відповідач не мешкає в квартирі, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки реєстрація останнього призводить до порушень прав позивача.

Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та про те, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Позивачем надано копії розпорядження, свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_1 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6, 9, 10).

В цій квартирі зареєстрований відповідач про справі (а.с. 7, 20).

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням суду від 21.11.2014р. (а.с. 5).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік - ч.2 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим позивачем не зазначено жодного доказу не проживання відповідача в цій квартирі понад один рік.

Навпаки, як вбачається з повідомлення про вручення судової повістки, відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи саме за адресою - кв. АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 197, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя