РІШЕННЯ

Іменем України

15.10.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи: Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання батьківства,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком їхнього спільного сина ОСОБА_3 07.08.2013 року.; зобовязати Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис № 3477 від 27.08.2013 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом внесення змін у графу батько: ОСОБА_2, замість ОСОБА_3, а також просить стягнути з відповідача у його користь судові витрати.

В обгрунтування позову вказує, що знайома із відповідачем з 2000 року, з 2006 року вони перебували у близьких стосунках, які носили періодичний характер. У грудні 2013 року вона завагітніла від відповідача і 07.08.2013 року народила сина ОСОБА_3. Дізнавшись про її вагітність відповідач не мав наміру одружуватися та визнавати дитину, почав уникати зустрічей із нею, внаслідок чого, при реєстрації народження дитини імя та по-батькові сина записано: ОСОБА_3. При цьому, батьківство відповідача відносно народженої нею дитини стверджується висновком генетичної дактилоскопії, а також показами її батьків та матері відповідача, яким було відомо про їхні з відповідачем відносини. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Відповідачем подано письмове заперечення на позов ОСОБА_1, у якому останній вказує, що між ним та позивачем у період з 2006 по 2011 рр. існували виключно дружні відносини, які не носили шлюбного характеру, будь-який інтим між ними був відсутній, а тому він не може бути батьком малолітнього сина позивача. Позовні вимоги заперечує у повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, його повноважний представник позов ОСОБА_1 заперечив у повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач не може бути батьком сина позивачки.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, такі слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знайомі протягом тривалого часу, у зареєстрованому шлюбі не перебували.

07.08.2013 року позивач ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3, батьком якого за її вказівкою (як матері дитини), відповідно до ч.1 ст.135 СК України, було записано ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 382986, яке видано 27.08.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно з ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матірю.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тверджень зазначених у його запереченнях на позов, про те, що він не є біологічним батьком дитини, народженої позивачем.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивачем згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, з метою надання доказів на підтвердження визнання батьківства стосовно малолітнього сина заявлялося клопотання про призначення у справі судової молекулярно- генетичної експертизи щодо встановлення ймовірності кровного споріднення народженої нею дитини та відповідача, яке було задоволено судом ухвалою від 10.09.2014 року про призначення по справі молекулярно-генетичної експертизи.

Як вбачається з висновку експерта № 10/266 від 01.07.2015 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 Ймовірність даної події складає 99,9999 %.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, суд вважає беззаперечно доведеним факт біологічного батьківства відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітнього сина відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 Вимоги позивача є підставними, обґрунтованими, грунтуються на нормах закону, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10,11,57-60, 208, 209, 212- 215, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Внести зміни до актового запису № 3477 від 27.08.2013 року про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом внесення змін у графу батько: «Моісєєв Володимир Володимирович», замість «Баженов Володимир Володимирович».

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114,71 грн., згідно квитанції № 84 від 06.09.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Суддя Ю.М. Ванівський