Номер провадження: 22-ц/785/2779/15
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Ісаєвої Н.В.,

при секретарях - Яні Н.П., Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу про стягнення з підприємства середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку, щорічної грошової винагороди в розмірі одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

23.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу та просила стягнути з відповідача на її користь:

- гроші у сумі 8 187,30 грн. за час затримки виплати остаточного розрахунку;

- щорічну грошову винагороду в розмірі одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, що складає 3 615,95 грн.;

- моральну шкоду, що складає 10 000 грн.;

- витрати на правову допомогу, що складають 2 400 грн.;

- судові витрати.

Позов обґрунтувала тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2014 року по справі № 495/7458/13-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.05.2014 року, скасовано як незаконний наказ № 198-К від 19.08.2013 року виконуючого обов'язки директора Б-Дністровського ЕПК про припинення трудового договору (контракту) з викладачем ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 на посаді викладача історії в Б-Дністровському ЕПК з 19.08.2013 року по 20.08.2013 року включно; датою звільнення ОСОБА_2 з посади викладача історії в Б-Дністровському ЕКП визначено 21.08.2013 року, відповідно до пунктів 2.1, 7.2.1 контракту з викладачем № 43 від 25.06.2012 року; стягнуто з Б-Дністровського ЕПК на користь ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення, що складає 3 618,56 грн., середній заробіток за весь час затримки сплати належних сум на час звільнення по день фактичного розрахунку в розмірі 7 145,28 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., витрати на правову допомогу - 1 596 грн.

Стягнуто з Б-Дністровського ЕПК на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 231,31 грн.

Відповідач знав про існування вищезазначених судових рішень, приймав особисту участь у розгляді цивільної справи у суді першої та апеляційної інстанцій, тому, на її думку, повинен був негайно виконати рішення. Однак, вказане рішення він виконав лише 23.06.2014 року, тобто із простроченням у 165 днів.

У відповідності до ст.57 Закону України "Про освіту" відповідач також повинен сплатити щорічну грошову винагороду в розмірі одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків за період з 25.08.2010 року по 21.08.2013 року, так як такі оплати не проводились, але ж будь-яких зауважень на її роботу з боку відповідача не було.

В якості підстав для стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди є незаконні дії керівництва Коледжу, яке свідомо нехтує її законними правами, систематично не сплачує належну згідно із законодавством значну частину заробітної плати, принижує її людську гідність, що стало джерелом негативних емоцій і переживань, вимагає надзвичайних зусиль для більш-менш пристойної організації життя.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов (а.с.1-3).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2015 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено (а.с.84-90).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду 1-ої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без мін, якщо визнає, що суд 1-ої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 653-К від 25.08.2010 року ОСОБА_2 була прийнята у Білгород-Дністровський кооперативний технікум на посаду викладача історії з 25.08.2010 року за контрактом.

Згідно наказу № 41-К від 29.09.2010 року, після реорганізації кооперативного технікуму в Економіко-правовий коледж, вона була прийнята на роботу в Коледж на посаду викладача історії за контрактом.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09.01.2014 року скасовано як незаконний наказ № 198-К від 19.08.2013 року виконуючого обов'язки директора Білгород-Дністровського ЕПК про припинення трудового договору (контракту) з викладачем ОСОБА_2; поновлено її на посаді викладача історії в Білгород-Дністровському ЕПК з 19.08.2013 року по 20.08.2013 року включно; датою її звільнення з посади викладача історії в Білгород-Дністровському ЕПК визначено 21.08.2013 року відповідно до пунктів 2.1, 7.2.1 контракту з викладачем №43 від 25.06.2012 року; стягнуто з Білгород-Дністровського ЕПК на її користь щорічну допомогу на оздоровлення, що складає 3 618,56 грн., середній заробіток за весь час затримки сплати належних сум на час звільнення по день фактичного розрахунку в розмірі 7 145,28 грн., моральну шкоду, що складає 1 000,00 грн., витрати на правову допомогу, що складають 1 596,00 грн.; стягнуто з Білгород-Дністровського ЕПК на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 231,31 грн. (а.с.14-18). Вказане рішення набрало законної сили.

Дані обставини підтверджені матеріалами справи і фактично сторонами не оспорюються (а.с.5-6, 7, 8, 9-10, 14-18, 19-21).

Відповідно до ст.20 Закону України "Про оплату праці", оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту.

Статтею 21 Закону передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд 1-ої інстанції виходив з того, що у Коледжу не було правових підстав для виконання вищевказаного рішення суду, так як в ньому не було вказівки про його негайне виконання.

Після перегляду рішення в апеляційному порядку 23.05.2014 року, воно виконано відповідачем в добровільному порядку і відповідні суми перераховані на користь ОСОБА_2, тому не було підстав для стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку в розмірі 8 187,30 грн. (а.с.22).

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з Коледжу на її користь щорічної грошової винагороди в розмірі посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків за три роки в загальному розмірі 3615,95 грн., з розрахунку посадового окладу у 2010 році - 1159,35 грн., у 2011 році - 1228,39 грн., у 2012 році - 1228,39 грн. та стягнення моральної шкоди, суд виходив з їх безпідставності і недоведеності.

При розгляді спору по суті, суд керувався вимогами ст.ст. 115,117, 233, 237-1 КЗоТ України, ст.57 Закону України "Про освіту", Постановою Кабінету Міністрів України № 898 від 05.06.2000 року, яким затверджено Порядок надання грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків та відповідними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Колегія погоджується з висновками суду про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та відмову їй в позові і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи і вказаним вище нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно зроблений висновок про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача щорічної грошової винагороди в розмірі одного посадового окладу за сумлінну працю, оскільки такий висновок суперечить вимогам ст.57 Закону України "Про освіту" та ст.97 КЗпП України, колегією до уваги не приймаються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не мала права на отримання вказаної грошової винагороди.

Така винагорода здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу на оплату праці; здійснюється відповідно до Положення, що затверджується керівником закладу за погодженням з профспілковим комітетом на підставі наказу керівника закладу і виплачується у розмірі до одного посадового окладу і за відсутності порушення виконавчої та трудової дисципліни.

Дійсно, пунктом 3.6 колективного договору Білгород-Дністровського ЕПК Одеської області на 2010-2013 роки передбачалась можливість адміністрації надавати премії усім працівникам Коледжу згідно з положенням про матеріальне та соціальне забезпечення працівників Коледжу при наявності коштів та за погодженням власника згідно кошторису виплат на поточний рік.

Між тим, жодних з вищевказаних правових підстав для виплати ОСОБА_2 щорічної грошової винагороди за сумлінну працю судом не встановлено.

Кошторисами навчального закладу на 2010-2012 роки не передбачалися такі виплати. Положення, яке повинно було бути затверджене керівником закладу за погодженням з профспілковим комітетом у Коледжі не приймалося. Накази щодо виплати позивачці та іншим працівникам цієї винагороди керівництвом учбового закладу також не приймалися.

Дані обставини підтверджені наданими представником Коледжу в апеляційну інстанцію довідками та витягом з колективного договору (а.с.116117,118).

Крім того, ОСОБА_2 притягувалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі наказу №237 від 25.12.2012 року, що підтверджено копією цього наказу, який поширюється на два учбових року 2012-2013 роки (а.с.38).

Судом було правильно враховане і те, що відповідно до ст.57 Закону України "Про освіту" передбачається виплата щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу, а не одного посадового окладу, як ставила питання ОСОБА_2 в позовній заяві.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду 1-ої інстанції.

Між тим, колегія звертає увагу суду на те, що між сторонами виник спір, який випливає з трудових правовідносин і регулюються нормами трудового законодавства. Тому, посилення при вирішенні цього спору судом на норми не тільки трудового законодавства, а і на норми цивільного законодавства є помилковим, що саме по собі не є підставою для скасування по суті правильного рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду 1-ої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

Н.В.Ісаєва