Справа №345/3345/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23.09.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 12372 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.11.2012 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.11. 2012 р. з відповідача стягнуто на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3.

З часу призначення аліментів відповідач ухиляється від їх сплати. У зв'язку з цим за період з травня 2014 р. по липень 2015 р. утворилась заборгованість 5600 грн., що підтверджується довідкою ВДВС. Відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, хоча має змогу їх сплачувати, оскільки їздить на заробітки.

Посилаючись на положення ст. 196 СК України, згідно з якою у разі виникнення з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, позивач наводить власний розрахунок розміру неустойки за період з червня 2014 р. по липень 2015 р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених в самому позові. Просить позов задоволити в повному обсязі. Пояснила, що виконавчий лист про стягнення аліментів вона подала до виконавчої служби для примусового стягнення 19 травня 2014 р. Від того часу відповідач заплатив їй аліменти тільки два рази по сто гривень. Заборгованість по сплаті аліментів підтверджується відповідною довідкою державного виконавця.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток на адресу місця його проживання, проте від їх отримання відмовився (а.с. 19-34, 37-39). Таким чином, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2005 р. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.11.2012 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 6) Під час перебування у шлюбі у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)

14.11.2012 р. Калуським міськрайонним судом по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів винесено рішення, яким вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи із 05.11.2012 року. В частині стягнення аліментів рішення допущене до негайного виконання. На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист № 0908/5949/2012 (а.с. 8).

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому документі № 0908/5949/2012 від 14.11.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, виконавчий лист був звернений до примусового виконання в травні 2014 р. Відповідач аліменти не сплачував і станом на липень 2015 р. утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 5600 грн. (а.с. 9) У листопаді 2014 р. і травні 2015 р. сплачено по 100 грн. аліментів, а ця обставина свідчить, що відповідачу було відомо про обов'язок сплачувати аліменти, проте, він не виконував обов'язок, покладений на нього судовим рішенням, без поважних причин.

Зі змісту відповідей за підписом заступника начальника Каулського МВ УМВС (а.с. 10-11) вбачається, що за результатами перевірок заяв ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на сезонних роботах.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини платника у порушенні виконання зобов'язання, за яке він повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Нарахування пені проводиться у випадку прострочення зобов'язання, яке в даному випадку виникає із рішення суду. Як встановлено вище, рішення суду від 14.11.2012 р. року про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі після набрання законної сили звернене стягувачем до примусового виконання у травні 2014 р. Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку факт прострочення виконання аліментного зобов'язання пов'язаний із датою його виникнення - зверненням судового рішення до примусового виконання та із визначеним строком його виконання - щомісячно.

Аналіз ч. 1 ст. 196 СК України дає підстави стверджувати, що платник аліментів несе відповідальність, встановлену законом у вигляді пені, за несплату (неповну сплату) аліментів за встановлений рішенням суду період (місяць) у розмірі 1% від суми несплачених (недоплачених) аліментів за кожен день прострочення у вказаному періоді. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому суд критично оцінює проведений позивачкою у позові розрахунок пені, оскільки такий проведено без врахування вказаного конституційного принципу.

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі № 6-94цс15, ухваленій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 355 ЦПК України, викладені наступні висновки.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до правил ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Виходячи з вище наведеного принципу розрахунку пені, розмір пені за травень 2014 року становитиме 62 грн. (розмір заборгованості по аліментах за місяць 200 грн. помножений на 1 відсоток пені і помножений на кількість днів прострочення у відповідному місяці 31). Розмір пені за червень 2014 року становитиме 120 грн. (розмір заборгованості по аліментах за місяць 400 грн. помножений на 1 відсоток пені і помножений на кількість днів прострочення у відповідному місяці 30). Аналогічним є нарахування пені за наступні місяці прострочення сплати аліментів включно по липень 2015 року. Таким чином, загальний розмір пені за весь період примусового стягнення аліментів становить 1705 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, ст.ст. 184, 196 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 212-215, 360-7 ЦПК України

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2014 року по липень 2015 року в розмірі 1705,00 (одна тисяча сімсот п'ять) гривень, 33 грн. 57 коп. сплаченого судового збору та 55 грн. 12 коп. за надання правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд зарчного рішення без задоволення.

Інші особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або у цей же строк з дня отримання копії рішення, у випадку якщо особа, яка оскаржує рішення, не була присутня у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий: