Справа №488/4082/14-ц 02.04.2015 02.04.2015 02.04.2015
Провадження №22-ц/784/511/15
Категорія 50 Головуючий у першій інстанції - Селіщева Л.І. Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Лівінського І.В., Данилової О.О.,

при секретарі судового засідання - Харитоновій І.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2000 р. по 30 квітня 2012 р. Від цього шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини.

Починаючи з 2002 року і по теперішній час позивачка хворіє на цукровий діабет, а з 2004 р. через це захворювання є інвалідом 3 групи. У зв'язку з захворюванням вона не має можливості працювати, і отримує пенсію у розмірі 949 грн.

Посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, яку їй може надавати відповідач, позивачка, уточнивши свої вимоги під час судового розгляду, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення строку тривалості її інвалідності.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 5 серпня 2014 р. і до закінчення строку тривалості її інвалідності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на те, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, просила рішення суду змінити збільшивши стягнення аліментів на її утримання до 1/6 частини.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що його фінансове становище та стан його здоров'я не дозволяє забезпечувати утримання позивачки, просив скасувати судове рішення та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2000 р. по 17 квітня 2012 р. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, а відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку.

Позивачка з 2002 р. хворіє на цукровий діабет, а починаючи з 2004 р. через це захворювання є інвалідом 3 групи. У зв'язку з захворюванням вона не має можливості працювати, отримує пенсію по інвалідності.

Відповідач працездатний, має постійне місце роботи та отримує постійний дохід

Зі змісту ст. 75 СК України, вбачається, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним (досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи), потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи зазначенні положення закона та обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання, протягом строку тривалості інвалідності.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з розміром аліментів визначених судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів виходить з того, що середня заробітна плата відповідача станом на 1 лютого 2015 р. становить 3768 грн., з якої він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини на кожну дитину (всього 1249 грн.). Крім того, відповідач страждає на цукровий діабет, що також потребує матеріальних затрат.

Позивачка отримує пенсію по інвалідності у розмірі 949 грн. На своєму утриманні позивачка має малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно до ст. ст.180, 182 СК України повинна забезпечити утримання доньки не менш як 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За такого, розмір пенсії позивачки, з урахуванням того, що на її утриманні ще знаходиться малолітня дитини, не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому вона має право на утримання відповідно до ст.75, 76 СК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, та можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання позивачки, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно протягом строку тривалості інвалідності.

За такого, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши стягнення аліментів з 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 300 грн. щомісячно.

Доводи позивачки про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки надані суду довідки про доходи, зазначених обставин не підтверджують.

Не заслуговують на увагу й доводи відповідача про те, що позивачка не потребує матеріальної допомоги, так як отримує пенсію та має інші доходи, оскільки доказів про те, що позивачка має інші доходи суду не надано, а розмір отриманої пенсії, з урахуванням того, що на її утриманні ще знаходиться малолітня дитини, не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За такого, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миколаєва, на користь ОСОБА_3 на її утримання з 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 300 грн. щомісячно, починаючи з 5 серпня 2014 р. протягом строку тривалості інвалідності.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: