АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Маріни Оксани Юріївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/2891/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипник О.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 липня 2007 року між банком «Фінанси та Кредит» в особі філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 14 000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних до 23 липня 2010 року. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 березня 2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість у сумі 53 585 грн. 87 коп. Рішенням апеляційного суду м.Києва від 21 вересня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову та всього стягнуто з відповідача 31 874 грн. 61 коп. Сума заборгованості була стягнута станом на 18 серпня 2010 року. Відповідач з дня ухвалення рішення апеляційним судом м.Києва та по теперішній час користується грошовими коштами банку, проте свої зобов'язання з погашення заборгованості не виконує. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 106 542 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з останнього на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6 066 грн. 19 коп., суму простроченої заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 6 860 грн., пеню в розмірі 2 000 грн., а всього 14 926 грн. 19 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

МарінаО.Ю. інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», пославшись на те, що кредитний договір від 24 липня 2007 року, укладений з ОСОБА_2, припинив свою дію 23 липня 2010 року, оскільки заборгованість за кредитним договором на сьогоднішній день не погашена.

В суді апеляційної інстанції Маріна О.Ю. в інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» апеляційну скаргу підтримала з наведених в ній підстав.

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24 липня 2007 року між банком «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 29-126/07-ШД, за умовами якого позичальнику було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 14 000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 23 липня 2010 року (а.с.6-12).

Відповідно до п. 3.3 вказаного кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 389 грн. з нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості.

Згідно з п. 4.7 позичальник щомісяця в строк з 1 по 10 число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 245 грн. У зазначений термін сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Комісійна винагорода сплачується шляхом зарахування відповідної суми на рахунок НОМЕР_1, МФО 300937. Зазначена у цьому пункті договору комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів.

Пунктом 4.9 кредитного договору визначено, що сторони підписанням цього договору домовилися, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами та/або щомісячних комісійних винагород, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36 % річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з одинадцятого числа місяця, в якому позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив, або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. При цьому позичальник підписанням цього договору підтверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або оплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Також, 24 липня 2007 року між банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі Філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 29-1269/07-ШД-П (а.с.66).

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» свої зобов'язання за кредитним договором виконало належним чином, про що свідчать копії меморіальних ордерів (а.с.12)., проте, ОСОБА_2 умови договору не виконав, грошові кошти банку у встановлений договором термін не повернув, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

В листопаді 2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Деснянського районного суду м. Києваз позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості у розмірі 53 585 грн. 87 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» борг основний - 7 349 грн. 42 коп., по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами - 4 625 грн. 19 коп., по нарахованій щомісячній комісії - 4 900 грн. і пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, щомісячної комісії 15 тис. грн., а всього стягнуто 31 874 грн. 61 коп. та судові витрати у розмірі 438 грн. 74 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.62-64).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2011 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2011 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Київське регіональне управління «Банку «Фінанси та Кредит борг основний - 7 349 грн. 42 коп., по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами - 4 625 грн. 19 коп., по нарахованій щомісячній комісії - 4 900 грн. і пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії - 15 000 грн., а всього стягнуто 31 874 грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 159 грн. 37 коп. з кожного(а.с.65-67).

Вищевказаним рішенням стягнута сума заборгованості за кредитним договором, яка нарахована станом на 18 серпня 2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2011 року було виконано ОСОБА_6 19 грудня 2012 року, про що свідчить квитанція про сплату боргу (а.с.139).

26 грудня 2012 року постановою головного державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського О.О. закінчено виконавче провадження у зв'язку з виконанням рішення суду (а.с.79).

09 вересня 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 29-126/07-ШД від 24 листопада 2007 року станом на 02 серпня 2013 року у розмірі 106 542 грн. 30 коп., що включає в себе суму процентів, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пропустило строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до абзацу 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Проте, строк дії кредитного договору закінчився 23 липня 2010 року, а рішення суду від 21 вересня 2011 року, яке набрало законної сили, про задоволення вимог банку як кредитора, виконане 19 грудня 2012 року.

Натомість, відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у зв'язку зі спливом позовної давності суд першої інстанції не звернув уваги на те, що пропуск позовної давності є підставою для відмови в позові лише, в тому випадку коли позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими. Необґрунтованість та недоведеність позовних вимог є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки зобов'язання ОСОБА_2 повернути банку залишок заборгованості по процентах та пені на час закінчення строку дії договору не припинилося та не позбавляє кредитора права на отримання цих сум в межах строку кредитного договору, а після спливу строку дії кредитного договору - на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, яку беруть участь у справі.

За таких підстав, вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення з ОСОБА_2 процентів, комісії та пені, нарахованої відповідно до умов договору, за період з 03 вересня 2010 року по 03 вересня 2013 року, є безпідставними, позовних вимог про стягнення сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, банком не заявлено.

Таким чином, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу МаріниОксани Юріївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко