Справа № 307/2890/15-ц
Провадження № 2/307/1670/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Баник А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник зазначив, що згідно кредитного договору №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 124941 доларів США зі сплатою 2,35% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 квітня 2010 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №MKTWGA00000029 від 14 квітня 2006 року.

В порушення укладених умов кредитного договору №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року відповідач ОСОБА_1 ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 23.07.2015 року його заборгованість перед банком становить 1096606,11 доларів США, з яких 119499,87 доларів США сума заборгованості за кредитом, 354278,57 доларів США сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5997,21 доларів США сума заборгованості по комісії за користування кредитними коштами, 616830,46 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 354278,57 доларів США, що за курсом НБУ становить 7797671,33 гривень заборгованості за кредитним договором №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні надав письмову заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності звернення до суду та відмовити в задоволенні позову у звязку з їх спливом.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1, останньому було надано кредит в розмірі 124941 доларів США зі сплатою 2,35% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 квітня 2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Крім того, зобовязання за кредитним договором було забезпечено порукою договором поруки від 14 квітня 2006 року за №MKTWGA00000029, укладеного ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», з відповідачкою ОСОБА_2, яка згідно даного договору поруки зобовязалася перед кредитором відповідати за виконання боржником ОСОБА_1 зобовязань, що випливають з кредитного договору №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року.

Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року відповідач ОСОБА_1 ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 23.07.2015 року його заборгованість перед банком становить 1096606,11 доларів США, з яких 119499,87 доларів США сума заборгованості за кредитом, 354278,57 доларів США сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5997,21 доларів США сума заборгованості по комісії за користування кредитними коштами, 616830,46 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором.

Згідно ст..256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Суд констатує, що наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по кредиту та відсотків за його користування не свідчить про здійснення платежів по кредиту відповідачем ОСОБА_1 після кінцевого терміну повернення кредиту 12 квітня 2010 року.

Крім того, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 7 жовтня 2013 року, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_1 про звернення стягнення в позові було відмовлено у звязку із спливом строків звернення до суду.

В зазначеному рішенні суду зазначено, що станом на 18 квітня 2013 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становила 599821,36 доларів США, з яких 119499,87 доларів США сума заборгованості за кредитом, 221353,29 доларів США сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5997,21 доларів США сума заборгованості по комісії за користування кредитними коштами, 252970,99 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором.

З наведеного слідує, що станом на 23 липня 2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення ним тіла кредиту була така ж як і станом на 18 квітня 2013 року, тобто 119499,87 доларів США, і її погашення між вказаними періодами відповідачем не здійснювалося.

Інших належних і допустимих доказів в судовому засіданні сторонами не наведено.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Докази, згідно до ст.ст. 58, 59 цього Кодексу, повинні бути належними і допустимими.

Отже, оскільки строк повернення кредиту за кредитним договором №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року закінчився 12 квітня 2010 року, то саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності.

Як встановлено в судовому засіданні з даним позовом до Тячівського районного суду Закарпатської області згідно поштової кореспонденції ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 31 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно ст..266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо).

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 наполягав на застосуванні спливу позовної давності, а позивач не ставив питання про поновлення цього строку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з них заборгованості в сумі 354278,57 доларів США, що за курсом НБУ становить 7797671,33 гривень, за кредитним договором №MKTWGA00000029 від 13 квітня 2006 року слід відмовити у звязку із спливом строку позовної даності.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 266, 267, 278, 526, 530, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити у звязку із спливом строку позовної даності.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_4