Справа № 344/9124/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1753/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В.В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: КП «Єдиний розрахунковий центр», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колос» до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: КП «Єдиний розрахунковий центр», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колос» до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном відмовлено.

ОСОБА_2 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим. Апелянт з посиланням на п.п. 1.4.1, 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 зазначає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. На думку ОСОБА_2, судом першої інстанції не враховано порушення відповідачем Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 та приписів ст. 376 ЦК України, що відповідач повинен провести відповідну перебудову.

Крім того, апелянт зазначає, що розподіл спірним нерухомим майном спільного користування між співвласниками сходової клітки в житловому багатоквартирному будинку не відбувся. Сходова площадка, перекрита металевими дверима, в житловому багатоквартирному будинку, призначена та придатна для постійного користування всіма власниками квартир. На думку ОСОБА_2, не вирішив спір про усунення перешкод по суті, з урахуванням тлумачень, зазначених в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року щодо правового режиму допоміжних приміщень житлового будинку, та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2015 року скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У судовому засіданні представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представники ОСББ «Колос», КП «ЄРЦ» у судове засідання не з'явились, про причини суд не повідомили.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 29.10.2002 з відповідним реєстраційним написом на правовстановлюючі документи Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 11.11.2002 (а.с. 12).

Поруч на сходовій клітці розташована квартира № 26 відповідно до копії Експлікації (а.с. 8).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 - відомості відсутні (а.с.48).

Відповідно до Акту огляду житлового будинку 03-13/04-170 від 17.04.2014, складеного комісією КП «ЄРЦ» під час проведення комісією огляду жилого будинку по АДРЕСА_1, встановила таке: мешканці квартири № 26 встановили двері перегородивши частину загального коридору (а.с. 5).

На а.с. 6, 68 міститься копія Попередження № 01-03/40 від 25.04.2014 надісланого КП «ЄРЦ» відповідачу щодо демонтажу самовільно встановлених конструкцій.

На а.с. 7 наявна копія Експлікації площ квартир.

Згідно відповіді Департаменту комунального господарства, транспорту і зв'язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.04.2014 при виході на місце виявлено, що мешканці квартири АДРЕСА_2 долучили частину загального коридору, встановивши перегородку та двері (а.с. 19).

Відповідно до відповіді Департаменту містобудування та архітектури від 20.05.2014 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання дозволу для влаштування вищезгаданої перегородки не приймалось (а.с. 22).

Згідно відповіді ОСББ «Колос» № 1 від 22.01.2015 будинок АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «Колос» не передано. Балансоутримувачем даного будинку являється ЄРЦ Івано-Франківської міської ради (а.с. 84).

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що з долучених до матеріалів справи доказів не можливо визначити хто саме встановив існуючі цегляну перегородку та двері і зробив висновок про недоведеність позовних вимог щодо ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

По-перше, згідно роз'яснень даних у абзаці 2 п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири № 25. Встановлено, що реально існує перегородка з дверима - перешкоди, щодо яких ОСОБА_2 пред'явив вимоги до ОСОБА_3 за захистом своїх прав відповідно до ст. 391 ЦК України. Однак на момент розгляду жодного доказу того, що саме ОСОБА_3 встановила перегородку з дверима і чинить ОСОБА_5 перешкоди, немає. Те, що вона мешкає у квартирі 26 не може бути доказом влаштування нею перешкод відповідно до приписів ст.ст. 57-60 ЦПК України і підставою для покладення на неї цивільно-правової відповідальності.

По-друге, Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2015 року за клопотання представника позивача витребувано з Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації документальні дані про власників квартир № № 25, 26 по АДРЕСА_1.

З отриманої від ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» копії Свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 З цих осіб відповідачем вказана тільки ОСОБА_3, яка у 1993 році на час приватизації житла була неповнолітньою (ІНФОРМАЦІЯ_1.). Інші співвласники до участі у справі не притягнуті, за поясненнями відповідача (а.с.86) перегородка з дверима існувала до того як ОСОБА_2 придбав квартиру у будинку і влаштовувала усіх. Тому зробити висновок про дійсні права і обов'язки сторін щодо предмету спору без участі інших співвласників квартири № 26 не уявляється можливим.

Таким чином, висновок суду про недоведеність позовних вимог щодо ОСОБА_3 відповідає матеріалам справи і приписам закону, інші особи до участі у справі не притягнуті, а апеляційний суд, з урахуванням специфіки процесуальної форми апеляційного провадження визначеної положеннями глави 1 розділу п'ятого ЦПК України, позбавлений можливості усунути даний недолік обраного позивачем способу захисту своїх прав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко