РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В..,

секретаря Троценко О.В.,

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача Корсун Є.С.

представника позивачів представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова цивільну справу за позовом 1 ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технік-Центр» до ОСОБА_4 та відкритого акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» про розірвання договору поруки

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2009 року позивачі звернулися з дійсним позовом до відкритого акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4 про розірвання договору поруки № 266/1 від 5 липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_5. ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4, та договору поруки № 266/2 від 5 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Фірма «Технік-Центр». ВА Г «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4 При цьому позивач посилається на те. що зобов'язання за кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 га ВАТ «ВіЕйБіБанк». забезпечені порукою ТОВ «Фірма «Технік-Центр» та ОСОБА_5 відповідно до названих договорів, збільшені без згоди поручителя.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Харківської філії ВАТ «ВіЕйБіБанк» Корсун Є.С. з позовними вимогами не погодився і пояснив, шо договір розірванню не підлягає і жодних істотних порушень умов договору не вчинено. Також стверджував, що жодного збільшення зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року не відбулося.

Відповідач ОСОБА_4 про дату та час розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно, в письмовій заяві просить розглядати справу в його відсутність, при цьому вказуючи про часткове погодження з позовними вимогами та істотними порушеннями договорів поруки з боку працівників банку.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

5 липня 2007 року ОСОБА_5 уклав із ВАТ«ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4 договір поруки № 266/1. Відповідно до тексту Додаткової угоди № 1 до договору поруки № 266/1 від 5 липня 2007 року умови даного Договору передбачали. що позивач зобов язався перед кредитором, тобто банком, у повному обсязі відповідати за виконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також комісій та можливої неустойки у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року.

5 липня 2007 р. ТОВ «Фірма «Технік-Центр» уклала із банком та ОСОБА_4 договір поруки № 266/2. Як вказано у Додатково! угоди № 1 до договору поруки № 266/2 від 5 липня 2007 року умови передбачали, що позивач зобов'язався перед кредитором, тобто банком, у повному обсязі відповідати за виконання

позичальником ОСОБА_4 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також комісій та можливої неустойки у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року.

У відповідності до п. 1 Додаткових угоди № 1 до Договор)' поруки № 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 року зміст забезпеченого порукою зобов'язання складали повернення кредитів в розмірі 500000 (п'ятсот тисяч) доларів СІЛА та 300000 (триста тисяч) доларів США. сплата процентів за користування кредитними коштами у підвищеному розмірі до 14 %. сплата комісій та неустойки, передбачених кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із листом ВАТ ..ВіЕйБіБанк". надісланого ГОВ «Фірма «Технік-Центр» 12 травня 2009 року, та листами банку, надісланими на адресу ОСОБА_4 4 липня 2008 року та 13 листопада 2008 року, розмір процентної ставки за кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року був підвищений для ОСОБА_7 до 15 % та 16.5 % відповідно. Отже, внаслідок односторонньої зміни ВАТ ..ВіейБіБанком" умов кредитного договору № 266 від 5 липня 2007 року, збільшився розмір зобов'язань як позичальника ОСОБА_7 перед банком, так і розмір зобов'язань поручителів ТОВ «Фірма «Технік-Центр» та ОСОБА_5.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Представник позивачів стверджує, що ними у липні та листопаді 2008 року не було надано згоди на зміну зобов'язань ОСОБА_7 перед банком, внаслідок чого збільшився обсяг їх відповідальності за договорами поруки №№ 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 року.

Представник відповідача ОСОБА_8 вважає, що повідомити поручителя про зміну основного зобов'язання повинен був позичальник, посилаючись на те. що саме його зобов'язання перед банком було забезпечено поручителем.

Такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки ані договорами поруки, ані кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року не передбачено, хто саме зі сторін даного договору повинен отримувати згоду у поручителя на збільшення зобов'язань позичальника ОСОБА_7 перед банком.

Відповідач ОСОБА_7 пояснила, що вона не отримувала листів від банку про збільшення її зобов'язань за кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року. Водночас, вона погодилася із тим. що в разі збільшення її зобов'язань за даним кредитним договором, договори поруки № 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 р. підлягають припиненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Такої згоди отримано не було.

Таким чином, порука ОСОБА_5 та ТОВ «Фірма «Технік-Центр» за зобов'язанням ОСОБА_7 перед банком, передбачена договорами поруки №№ 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 р.. підлягає розірванню з моменту підвищення банком процентної ставки за кредитним договором № 266 від 5 липня 2007 року, відповідно до листів банку до ОСОБА_7 від 4 липня 2008 року та 13 листопада 2008 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у зв'язку з тим. що банком допущено суттєве порушення договорів поруки №№ 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 року, укладених ОСОБА_9 та ГОВ «Фірма «Технік-Центр» з банком та ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України та ст. 651 ІДК України.

Згідно до вимог ст. 88 ІДПК України судові витрати суд присуджує з ВАТ ..ВіЕйБіБанка" та ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене. керуючись ст. ст. 8. 10. 11. 60. 209. 212-215. 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договори поруки №№ 266/1 та 266/2 від 5 липня 2007 року, укладений між ОСОБА_5. ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4: між ТОВ «Фірма «Технік-Центр». ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4.

В рахунок відшкодування судових витрат з ВАТ ..ВіЕйБіБанку" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 та ТОВ «Фірма «Технік-Центр» стягнути 148.3 грв..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10 деннийстрок з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України, починаючи з 20.04.10 року. /

Суддя