1Справа № 335/829/14-ц 2/335/30/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про витребування майна, скасування та поновлення державної реєстрації прав власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третьої особи - Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про витребування майна, скасування державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, поновити реєстрацію прав власності за ОСОБА_1, зобов"язати відповідачів повернути майно згідно акту опису та арешту від 16.05.2012 року.

У ході судового розгляду ОСОБА_1 уточнила позовну заяву у зв"язку із зміною власника спірної квартири, з ОСОБА_5 на ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3 про витребування у ОСОБА_2 на її користь квартири АДРЕСА_1, скасування державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_2, відновлення державної реєстрації прав власності на квартиру за ОСОБА_1 В позові зазначила наступне. 24.11.2008 року вона придбала у власність у ОСОБА_3, в особі його представника за довіреністю - ОСОБА_6, квартиру АДРЕСА_1. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року у примусовому порядку спірна квартира була звільнена ОСОБА_1 та передана ОСОБА_3 24.06.2012 року ОСОБА_3 продав спірну квартиру ОСОБА_4 Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року, залишеному в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року було скасовано і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено. Як було встановлено під час розгляду справи по суті 15.10.2013 року ОСОБА_4 продала спірну квартиру ОСОБА_2 Як зазначила позивачка в позові, права на квартиру АДРЕСА_1 вона позбулася не з особистої волі, а за рішенням суду від 14.09.2011 року, яке було скасоване, та з огляду на норми закону вона має право витребувати майно від добросовісного набувача - ОСОБА_2

Ухвалою суду від 27.02.2015 року ОСОБА_4 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 за дорученням - ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому, та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 та її представник за угодою - адвокат Будовська Н.В. позов не визнали, пояснивши, що ОСОБА_2 на законних підставах придбала спірну квартиру у ОСОБА_4, обставини зазначені у позові їй були невідомі, вона проживає в квартирі разом зі своїм чоловіком, та утримує її. В задоволенні позовних вимог просять відмовити.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засіданні повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особо - ОСОБА_4 у судове засідання не з"явилася, про час та місце судового засіданні повідомлена у встановленому законом порядку.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши і перевіривши належність та допустимість письмових доказів, доданих сторонами до справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.11.2008 року, укладений між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_3 за довіреністю від 18.07.2008 року, та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В, зареєстрований в реєстрі № 2206; скасовано за ОСОБА_1 державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1; поновлено за ОСОБА_3 державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1; зобов"язано ОСОБА_1 звільнити квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_10 про визнання договору недійсним та визнання права власності на майно відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2013 року заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення залишена без задоволення.

Згідно з наданими суду ТОВ ЗМБТІ інвентаризаційними документами, судом встановлено наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.11.2008 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. в реєстрі за № 2206, ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_3, як представник продавця, передав у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 21264223 від 15.12.2008 року зареєстрована за ОСОБА_1

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.07.2012 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г. в реєстрі за № 5108, ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 11610950 від 24.07.2012 року була зареєстрована за ОСОБА_4

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 15.10.2013 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., в реєстрі за № 2939, ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 10904962 від 15.10.2013 року була зареєстрована за ОСОБА_2

При розгляді даного спору суд керується правилами ст.ст.12, 328, 387, 388 ЦК України, постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07 лютого 2014 року.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ч.2 ст.388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що спірна квартира вибула із власності ОСОБА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року, яке було діючим на момент укладення - 24.07.2012 року наступного договору купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та на підставі якого була скасована державна реєстрація права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1, яка в подальшому відновлена не була.

Під час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири 15.10.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартира під забороною не перебувала, у квартирі попередні власники зареєстровані не були та не проживали, а продавець мав всі необхідні документи, що підтверджують його право власності на спірну кватиру.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки у визначений нею спосіб не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про витребування майна, скасування та поновлення державної реєстрації прав власності на квартиру, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.І.Рибалко