АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1622/9077/2012 Номер провадження 22-ц/786/849/15Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника відповідачів: НАК «Надра України», ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» - Борисенка Д.В.

прокурорів - Снісаренко Ю.В., Лисенко Н.М.

позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та заявою Національної акціонерної компанії « Надра України» про приєднання до апеляційної скарги

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Національної акціонерної компанії «Надра України», Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», третя особа -Голова правління Національної акціонерної компанії «Надра України» Пономаренко Олександр Володимирович про скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до НАК «Надра України», ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», посилаючись на те, що з 27.09.2006 року працював на посаді генерального директора ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» та наказом від 16.06.2009 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням.

Вважаючи даний наказ незаконним, позивач, зурахуванням неодноразового уточнення та збільшення позовних вимог остаточно прохав скасувати накази НАК «Надра України»: №61-к від 16.06.2009р. про його звільнення з посади директора ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія»; №352-к від 22.12.2008р. про призначення в.о. директора ОСОБА_7; №40-к від 15.03.2012р. про призначення в.о. директора ОСОБА_8; скасувати протокол засідання правління НАК «Надра України» №11 від 26.06.2009р. та наказ №69-к від 26.06.2009р. про призначення ОСОБА_7; поновити його (ОСОБА_4) на посаді директора Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» з 16.09.2009 року; стягнути з НАК «Надра України» на його користь: 500000,00грн. моральної шкоди; 63368,51грн. заборгованості по заробітній платі з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов»язкових платежів; середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді в розмірі 442831,27грн. з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов»язкових платежів.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано наказ НАК «Надра України» №61-к від 16.06.2009 року про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» Полтавнафтогазгеологія» з 17.06.2009 року.

Стягнуто з Національної акціонерної компанії «Надра України» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді в розмірі 471159,00 грн. з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов'язкових платежів, у рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 10000,00 грн., судові витрати на правову допомогу в сумі 8200,00 грн., а всього 489359,00 грн.

Стягнуто з НАК « Надра України» на користь держави судовий збір в сумі 3562,80 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 10084,62 грн. допущено до негайного виконання.

У поданій апеляційній скарзі представник ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зазначають, що позивача було звільнено на підставі написаної ним заяви, за його волевиявленням, відповідно до законодавства, а тому його права порушені не були.

Вказують, що судом не враховано те, що ДП НАК «Надра України» є окремою юридичною особою, та судом не враховано, що, згідно умов Контракту, виплата заробітної плати позивачу передбачена за рахунок підприємства, яке і повинно відповідати за своїми зобов'язаннями в рамках провадження судової справи про банкрутство ДП НАК « Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

До апеляційної скарги приєдналося ДП НАК «Надра України» Полтавнафтогазгеологія», яке у своїй заяві з підстав, аналогічних наведеним у скарзі, також просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заяви посилаються на те, що при ухваленні рішення судом не враховано положення Контракту з керівником ДП від 27.02.2008р., яким передбачена виплата заробітної плати позивачеві за рахунок коштів дочірнього підприємства.

Вважають, що судом зроблено невірні висновки щодо незаконності звільнення позивача з посади директора ДП, права якого при звільненні порушені не були, звільнення було здійснено відповідно до законодавства та за його волевиявленням, а тому підстав для задоволення позовних вимог не існувало.

Зазначають, що судом не доведено причинно-наслідковий зв»язок між стражданнями позивача та діями відповідача та не встановлено жодних фактів, що підтверджують моральну шкоду.

Вважають також, що вимоги позивача по заробітній платі та середньому заробітку повинні пред»являтися до ДП «Полтавнафтогазгеологія» в рамках провадження судової справи про банкрутство підприємства.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2014 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та заяву НАК «Надра України» про приєднання до апеляційної скарги відхилено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Полтавської області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2014 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник відповідачів та прокурор апеляційну скаргу підтримали та прохали її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали, прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_4 був призначений на посаду генерального директора Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» наказом голови правління НАК «Надра України» від 27 вересня 2006 року № 259-к (т.1, а.с.13).

24 жовтня 2006 року між відповідачем в особі Голови правління НАК «Надра України» та ОСОБА_4 було укладено контракт б/н з керівником дочірнього підприємства НАК «Надра України».

За час роботи позивач неодноразово звільнявся з зазначеної посади та поновлювався на роботі:

Так, 13.11.2006 року його було відсторонено від займаної посади, а 20.02.2007 року звільнено з займаної посади.

На виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.03.2007 року ОСОБА_4було поновлено на займаній посаді 0З.09.2007 року.

04.09.2007 року відповідач вдруге звільнив ОСОБА_4з посади директора ДП «Полтавнафтогазгеологія».

На виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2008 року відповідач поновив ОСОБА_4на посаді директора ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та 27 лютого 2008 року між відповідачем в особі Голови правління HAK «Надра України» Пономаренка О.В. та ОСОБА_4було укладено контракт №14 з керівником ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», строк дії якого з 27 лютого 2008 року по 26 лютого 2013 року / т.1, а.с.14-18/.

11 грудня 2008 року ОСОБА_4втретє було звільнено з посади керівника ДП HAK ««Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» на підставі п.1-1 ст.41 КЗпП, а виконуючим обов'язки директора відповідно до наказу № 352-к від 22.12.2008 року призначено ОСОБА_7

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2009 року, яке набрало чинності 10.06.2009 року звільнення було визнано незаконним та позивача поновлено на займаній посаді.

Відповідача було допущено до виконання службових обов'язків директора ДП «Надра України» Полтавнафтогазгеологія».

Наказом голови правління HAK «Надра України» від 16.06.2009 року №61-к директора ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» ОСОБА_4, на підставі поданої заяви, звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП (т.1, а.с.134).

Наказом голови правління HAK «Надра України» від 16.11.2009 року №105-к припинено діяльність ДП «Полтавнафтогазгеологія» шляхом його ліквідації (т.1, а.с.279-280).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20.11.2009 року ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» знаходиться у стані припинення підприємницької діяльності (т.1, а.с.281).

Постановою господарського суду Полтавської області від 18.07.2013 року по справі №18/117 за заявою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» за участю HAK «Надра України», прокуратури Полтавської області на стороні боржника ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що наказ про звільнення позивача з роботи за власним бажанням від 16.06.2009 року є незаконним, оскільки у вказаний період позивач перебував у відпустці та був тимчасово непрацездатний, а також із того, що після доведення до нього в усній формі наказу про його звільнення, він продовжив працювати на займаній посаді, що є фактичним допуском його до роботи та свідченням укладення нового трудового договору.

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та нормам матеріального права виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.38 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

За змістом ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Місцевим судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що про наказ про звільнення від 16.06.2009 року №61-к ОСОБА_4 було повідомлено в усній формі лише 18 червня 2009 року, станом на вказану дату позивач перебував у трудових відносинах з HAK «Надра України» та працював на посаді директора ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» відповідно до укладеного контракту, тобто після звільнення позивача було допущено до роботи та він продовжував працювати.

Окрім того, встановлено, що позивач в період з 15 по 24 червня, тобто в період звільнення з роботи перебував на лікарняному та був тимчасово непрацездатним у зв»язку з захворюванням /т.1, а.с.115,116/.

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 20.01.2014 року №13616/13617/13-32 рукописний текст заяви про звільнення а власним бажанням, за винятком рукописного запису «…з 16.06.2006 року» виконано ОСОБА_4 (т.2, а.с.217-228).

Рукописний текст заяви про звільнення за власним бажанням, а саме : «… Прошу звільнити мене з займаної посади за власним бажанням…» та приписка після крапки «…з 16.06.2006 року» виконані однією особою, ОСОБА_4

Рукописні записи на поштовому конверті, який адресований НАК «Надра України» від ОСОБА_4 /т.1, а.с.269/ виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (т.2, а.с.227-228).

Установлено, що заяви про звільнення за власним бажанням із займаної посади 16 червня 2009 року позивач не подавав, а раніше подану ним заяву від 16.06.2006 року він відкликав задовго до звільнення у 2009 році.

Ту обставину, що позивач не мав наміру звільнятись та продовжував працювати на займаній посаді після видачі наказу про його звільненняпідтвердили у наданих в суді першої інстанції показах свідки ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_2, яка працює начальником відділу кадрів ДП НАК «Надра України», також пояснила, що оригінал наказу про звільнення на час судового розгляду справи на підприємство так і не надійшов, а тому вона була позбавлена можливості внести в трудову книжку запис про звільнення позивача.

Свідок ОСОБА_13 показав, що заяву про звільнення за власним бажанням, яку він та ОСОБА_4, на вимогу керівництва написали при прийнятті на роботу без дати звільнення, ОСОБА_4 одразу відкликав.

На підставі вказаних обставин місцевий суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення ОСОБА_4 за власним бажанням із займаної посади від 16 червня 2009 року суперечить положенням ч.4 ст.24, ст.38, ч.3 ст.40 КЗпП України та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що позивач заяви про звільнення за власним бажанням 16.06.2009 року не подавав, а раніше подану - відкликав, тому з цих підстав його звільнено незаконно,- таким, що ґрунтується на наявних у справі доказах.

За нормою ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов"язки і відповідальність сторін (в т.ч. матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору можуть встановлюватися угодою сторін.

У відповідності до п.8 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Як зазначено вище, 27 лютого 2008 року між HAK «Надра України» в особі Голови правління Пономаренка О.В. та ОСОБА_4було укладено контракт №14 з керівником ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» (далі-Контракт).

Термін дії Контракту - з 27 лютого 2008 року по 26 лютого 2013 року (п.7.1).

Пунктом 6.4 Контракту передбачено, що за 2 місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

Судом першої інстанції установлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що позивач перебував у трудових відносинах саме на підставі контракту, строк дії якого закінчився 26 лютого 2013 року.

У випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити на роботі його неможливо внаслідок закінчення строку дії контракту, суд визнає звільнення неправильним і зобов»язує власника виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України). Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.8 ст.36 КЗпП України з урахуванням умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, в тому числі передбаченої контрактом дати припинення правовідносин між сторонами.

Поновлюючи позивача на роботі з 17 червня 2009 року та стягуючи на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, по 30 квітня 2014 року, суд першої інстанції не навів у рішенні розрахунків, з яких виходив, вважаючи встановленою наявність такого боргу саме в розмірі 471159,00грн. та не звернув уваги на особливості правовідносин між сторонами спору, які чітко визначені контрактом, у тому числі і щодо дати припинення таких правовідносин.

Під час касаційного розгляду справи Вищий спеціалізований суд України дійшов вказаних висновків, які, у відповідності до вимог ч.4 ст.338 ЦПК України є обов»язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На підставі наведених норм, враховуючи, що термін дії контракту закінчився 26 лютого 2013 року, продовжений або укладений на новий строк за згодою сторін, як це передбачено пунктом 6.4 Контракту він не був, наказ НАК «Надра України» №61-к від 16.06.2009 року про звільнення ОСОБА_4 з посади директора ДП НАК«Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» необхідно скасувати та визнати ОСОБА_4 звільненим з вказаної посади за п.8 ст.36 КЗпП України з 26.02.2013 року.

У зв»язку з цим, у відповідності до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України підлягає стягненню з ДП НАК«Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення позивача 16 червня 2009 року по дату припинення контракту 26.02.2013 року.

Разом із тим судом першої інстанції на користь ОСОБА_4 стягнуто з відповідача -НАК «Надра України» - середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення позивача 16 червня 2009 року по день ухвалення рішення 30 квітня 2014 року у сумі 471159,00грн.

З огляду на наведене колегія суддів не погоджується з висновком щодо періоду та розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також із тим, що середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з НАК «Надра України», виходячи з наступного.

Як зазначено вище час вимушеного прогулу становить період з 16 червня 2009 року по 23 лютого 2013 року, дату припинення дії контракту.

Згідно довідки ДП «Полтавнафтогазгеологія» від 25.09.2012р. №1-9/12-19/731 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_4 з утриманнями за період з 11.12.2008р. по 19.06.2009р. становить 8791,79грн. (т.2, а.с.71). Середньомісячна кількість робочих днів становить 21 день, відтак, середньоденний заробіток позивача буде становити: 418,65грн. (8791,79:21).

Час вимушеного прогулу становить 936 днів (з 16.06.2009р. по 31.12.2009р.-145 днів, 2010 рік-251 день, 2011 рік-250 днів, 2012 рік-251 день, з 01.01.2013р. по 26.02.2013р.-39 днів).

Отже, розмір середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача, становитиме 391856,40грн (418,65х936).

Щодо наявності у матеріалах справи двох довідок про середньомісячний заробіток ОСОБА_4 за підписом головного бухгалтера ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» ОСОБА_11 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно довідки від 19.06.2009 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_4 становить 10084,62грн. (т.1, а.с.57).

Згідно довідки від 25.09.2012 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_4 становить, як зазначено вище, 8791,79грн. (т.2, а.с.71). Аналогічні дані містить і інформація ліквідатора ДП НАК «Надра України» Авраменко І.М. від 11.03.2015 року (т.4, а.с.34).

На відміну від довідки від 19.06.2009 року довідка від 25.09.2012 року є більш конкретизованою та містить дані щодо нарахованої ОСОБА_4 як директору ДП НАК«Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» заробітної плати та утримань із неї щомісячно, за період з 11.12.2008р. по 19.06.2009р., на підставі чого вирахувано розмір середньомісячної заробітної плати позивача.

Разом із тим довідка від 19.06.2009 року вказаних даних не містить, а тому незрозуміло, які вихідні дані взято для визначення розміру середньомісячної заробітної плати позивача, наведеної у цій довідці.

З огляду на наведене, при розрахунку розміру середнього заробітку , що підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу, колегія суддів бере до уваги саме останню по часу довідку від 25.09.2012 року, оскільки вважає її більш об»єктивною та достовірною, враховуючи при цьому також і інформацію ліквідатора ДП НАК «Надра України» від 11.03.2015 року.

Стягуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу з НАК «Надра України» суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до п.8 Статуту НАК «Надра України» Компанія є юридичною особою.

Згідно п.1 Статуту ДП «Полтавнафтогазгеологія» (далі-Статут) Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, в т.ч. валютний, має круглу печатку та штампи зі своїм найменуванням і т. ін.

Таким чином, як НАК «Надра України», так і її Дочірнє підприємство «Полтавнафтогазгеологія» є незалежними та самостійними юридичними особами, що здійснюють свою господарську діяльність на підставі установчих документів.

Пунктом 7.3 Статуту ДП передбачено, що підприємство не несе відповідальності за зобов»язаннями Засновника (НАК «Надра України»), а Засновник-за зобов»язаннями підприємства.

Матеріалами справи знайшов підтвердження факт перебування позивача у трудових відносинах з ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Також, пунктом 3.1 Контракту з керівником ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» №14 від 27.02.2008р., укладеного між ОСОБА_4 та Головою правління HAK «Надра України» встановлено, що за виконання обов»язків, передбачених цим контрактом, ОСОБА_4 щомісячно виплачується заробітна плата за рахунок коштів підприємства, а саме ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Підприємство самостійно здійснює первинний бухгалтерський і податковий облік результатів своєї господарської діяльності відповідно до чинного законодавства України. Фінансові результати діяльності підприємства відображаються в щоквартальних та річних балансах, у звіті про фінансові результати (п.11 Статуту).

Таким чином, ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» наділено правом самостійного розпорядження фінансовим ресурсом щодо виплати працівникам Підприємства заробітної плати.

Згідно п.п.10.2 п.10 Статуту ДП умови організації та оплати праці членів трудового колективу Підприємства, а також їх соціального захисту визначаються відповідно до вимог законодавства.

Отже, нарахування та виплата заробітної плати працівникам ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» здійснювалася відповідними структурними підрозділами Підприємства в загальному порядку та безпосередньо Підприємством, а не Компанією.

З огляду на те, що пунктом 7.3 Статуту ДП передбачено, що підприємство не несе відповідальності за зобов»язаннями Засновника (НАК «Надра України»), а Засновник-за зобов»язаннями підприємства, виплата працівникам Підприємства заробітної плати за кошти НАК «Надра України» не передбачена як Статутом Підприємства, так і Статутом компанії.

Наведене вище підтверджується і листом НАК «Надра України» від 10.03.2015р. (вих. №336/2/13), в якому повідомлено про те, що ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» наділено правом самостійного розпорядження фінансовим ресурсом щодо виплати працівникам, у т.ч. і директору Підприємства заробітної плати.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам, у т.ч. і директору Підприємства, здійснювалося самостійно ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» з рахунку підприємства та без погодження з Компанією.

Перерахування коштів для виплати заробітної плати працівникам, у т.ч. і директору Підприємства, безпосередньо HAK «Надра України» не здійснювалося (т.4, а.с.32-33).

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та заяви НАК «Надра України» про приєднання до апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає слушними і такими, що заслуговують на увагу, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню з ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Вирішуючи питання стосовно стягнення з НАК «Надра України» на користь позивача заборгованості по заробітній платі колегія суддів виходить з того, що, як убачається з матеріалів справи, заборгованість по заробітній платі позивача включена до реєстру вимог кредиторів в межах справи про банкрутство ДП HAK «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та має бути задоволена в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому підстави для її стягнення відсутні.

Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. (з подальшими змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) особи, та за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (п.7 постанови).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що діями відповідача ОСОБА_4 було завданої моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях внаслідок незаконних дій щодо нього з боку відповідача, втраті через це нормальних життєвих зв»язків, приниженні його ділової репутації тощо.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, а також положень п.9 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4.

Враховуючи характер та обсяг психічних і душевних страждань, яких зазнав позивач, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 10000,00грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При застосуванні статті 88 ЦПК України слід брати сукупну величину всіх понесених судових витрат кожною із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено 114,70 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову (т.2, а.с.187); понесені витрати на правову допомогу, здійснену адвокатом Панченко О.О. відповідно до укладених договорів №20 від 18.06.2009р., №31 від 21.09.2012р., ордерів №2888 від 08.07.2009р., №130 від 24.09.2012р. у загальній сумі 8200,00 грн., що підтверджується квитанціями №5983 від 03.07.2009 р. на суму 3500,00 грн. та №76 ПЛ від 05.12.2012р. на суму 4700,00 грн. (т.1, а.с.64-66,70; т.2, а.с.52,53, 98-102 ), а також сплачено 5004,80 грн. за проведення експертизи по квитанції від 18.12.2013 р. № 3ВР1871 (т.2, а.с.244 «а»).

Окрім того, відповідачами ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг у загальній сумі 1948,00 грн. (по квитанціях № 1400.792.4 від 31.07.2014р. на суму 1827,00 грн. та №14080.792.5 від 31.07.2014р. на суму 121,00 грн. (т.2, а.с.289) та НАК «Надра України» - зі сплати судового збору у розмірі 313,63 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн. за платіжними дорученнями № Н-00000939 від 21.09.2009р. та № Н-00000940 від 21.09.2009р. (т.1, а.с.209,210).

Колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, а саме: немайнові вимоги про скасування наказу про звільнення його на роботі, поновлення на роботі та про стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди, а також майнові вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 391856,40 грн.

У задоволенні інших вимог слід відмовити за безпідставністю.

Таким чином, позовні вимоги майнового характеру про стягнення коштів задовольняються на 77,41% (391856,40х100:506199,78=77,41%).

У разі часткового задоволення позову судові витрати на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог (77,41%), що в даному випадку становить 10310,62 грн., виходячи з сукупного розміру сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову (114,70 грн.), понесених витрат на правову допомогу (8200,00 грн.) та експертизу (5004,80 грн.) (8200,00+114,70+5004,80)х0,7741%=10310,62).

Понесені відповідачем ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг у розмірі 1827,00 грн. та 121,00 грн. (т.2, а.с.289) підлягають стягненню з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, позовні вимоги задоволені на 77,41 %, тому розмір вимог, у задоволенні яких відмовлено становить 22,59% (100-77,41=22,59).

Таким чином, з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до 22,59%, виходячи з сукупного розміру сплачених судових витрат за подання апеляційних скарг у розмірі 1827,00 грн. та 121,00 грн., що дорівнює 440,05 грн. (1827,00+121,00)х0,2259%= 440,05 грн.).

У зв'язку з тим, що при здійсненні стягнення судових витрат статус позивача ОСОБА_4 поєднує в собі стягувача і боржника, то судові витрати з відповідача ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» на користь позивача ОСОБА_4 підлягають стягненню в сумі 9870,57 грн. (10310,62-440,05=9870,57).

З матеріалів справи вбачається, що за подання до суду позову про скасування наказів щодо звільнення та призначення на посади, протоколу, поновлення на роботі; стягнення моральної шкоди; про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем ОСОБА_4 судовий збір не сплачувався у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

На час розгляду справи правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розмірі ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору урегульовано ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI з подальшими змінами.

Відповідно до п.п1.1, 1.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (далі-Закон) за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень. Відповідно, 0,1 розміру мінімальної заробітної плати становить 121,80 грн. Максимальний розмір 3654,00 грн., 0,2 розміру - 243,60 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, апеляційним судом вимоги майнового характеру задоволено на 77,41 %, то з ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» підлягає стягненню в дохід держави 2828,56 грн. судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу (3654х0,7741=2828,56).

Приймаючи до уваги те, що апеляційним судом частково задовольняються 2 (дві) немайнові вимоги ОСОБА_4, а саме: 1) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та 2)стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди; пропорційність розподілу судових витрат у даному випадку точно визначити неможливо, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну, як роз'яснено у п.36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10.

Оскільки позивач не сплачував судовий збір при подачі позову немайнового характеру, загальний розмір якого становити 487,20грн. (243,60 грн. за вимогу про скасування наказів, протоколу, поновлення на роботі та 243,60 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди), з ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. (121,80 грн. за частково задоволені вимоги немайнового характеру про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та 121,80 грн. про стягнення моральної шкоди).

Всього з ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» підлягає до стягнення в дохід держави 3072,16 грн. (2828,56 грн.+243,60=3072,16грн.).

Понесені відповідачем НАК «Надра України» витрати зі сплати судового збору у розмірі 313,63грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 433,63грн підлягають стягненню з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача НАК «Надра України».

Відповідно до пп.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи , невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та заяву НАК «Надра України» про приєднання до апеляційної скарги, - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2014 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Скасувати наказ НАК «Надра України» №61-к від 16.06.2009 року про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Визнати ОСОБА_4 звільненим з посади директора Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» Полтавнафтогазгеологія» за п.8 ст.36 КЗпП України з 26.02.2013 року.

Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2009 року по 26.02.2013 року у сумі 391856,40 (триста дев»яносто одна тисяча вісімсот п»ятдесят шість гривень 40коп.) грн. з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов'язкових платежів та 10000,00 (десять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 8791,79грн. з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов'язкових платежів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» на користь ОСОБА_4 9870,57 (дев»ять тисяч вісімсот сімдесят гривень 57коп.) грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» 3072,16 (три тисячі сімдесят дві гривні 16коп.) грн. судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Національної акціонерної компанії «Надра України» 433,63грн судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області: Т.О. Кривчун