Справа № 758/8883/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 2317338,87 грн. заборгованості за кредитним договором від 13.01.2006 року посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів в повному обсязі.

Представник позивача Сидоренко Н.М. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України.

З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач ОСОБА_1 про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

13.01.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №159, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50000,00 доларів США із сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 15% річних на строк до 13.01.2011 року на споживчі цілі (а.с. 6).

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.

Між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 25.05.2012 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого позивач прийняв право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за договором №159від 13.01.2006 року, позичальником за яким являєся ОСОБА_1 (а.с. 34-40).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок предання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги щодо належного виконання зобов'язання з боку відповідача, зокрема сплати коштів за користування кредитом відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання по договору не виконав, чим порушив умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 8.1. договору про внесення змін та доповнень №4 від 28.01.2010 р. за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину при розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360 (а.с. 18).

Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума пені у межах однорічного строку за період з 15.07.2014 року до 13.07.2015 року становить 42691,88 грн. (а.с. 67-68).

Таким чином, станом на 14.07.2015 року загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 2317338,87 грн., яка складається :заборгованість по тілу кредиту становить 73178,75 доларів США (що за курсом НБУ станом на 14.07.2015 р. складає 1607279,99 грн.), заборгованість за процентами в розмірі 30263,04 долари США (що за курсом НБУ становить 664689,94 грн.), пеня за період з 15.07.2014 р. по 13.07.2015 р. в розмірі 42691,88 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України за прострочення виконання основного зобов'язання суд стягує 3 % річних з 15.07.2014 р. по 13.07.2015 р., як просив позивач в сумі 2677,06 грн.

Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

А тому суд стягує судові витрати в розмірі 3654,00 грн. в дохід держави, оскільки на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, який звернувся до суду, звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 258, 512, 514, 526, 549, 611, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р № 373980009, ) заборгованість за кредитним договором №159 від 13.01.2006 р. у розмірі 1607279,99 грн., заборгованість за процентами в розмірі 664689,94 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості розмірі 42691,88 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2677,06 грн, а всього - 2317338,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун