Провадження № 2/520/4618/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

05.08.15 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 30.04.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №316.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час, місце і дату слухання справи, до судового засідання надав заяву про згоду на розірвання шлюбу, а також просить слухати справу без його участі.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №316, від якого народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння, сторони сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, у звязку з чим, шлюб носить формальний характер, збереження сімї неможливе, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе, при обставинах, зазначених позивачем, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, що має істотне значення.

З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб.

На вимогу положення ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 243,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України й ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, - ВИРІШ ИВ :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №316.

Прізвище позивача «Прокопович Тетяна Віталіївна » залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН) на користь ОСОБА_1 ( ІНН) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.