АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/416/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сенюта В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року і до досягнення повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі 5 000 грн., щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що суд першої інстанції помилково не врахував, що ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, є учасником ТОВ «Майстерня Інженерних рішень», частка якого в статутному капіталі становить 95 %, має можливість виїжджати за кордон та здійснювати інвестиційні проекти на значні суми, орендує окрему квартиру, тобто має достатній дохід і має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 5 000 грн. щомісячно. Також, зазначає, що за навчання дочки ОСОБА_5 в навчальному закладі «Домінанта» необхідно щомісячно сплачувати кошти.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з наведених в ній підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 05 липня 1999 року по 09 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

29 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд першої інстанції виходив із того, відповідач працює, отримує заробітну плату розмірі 1 300 грн. та спроможний надавати матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 643 грн., що є половиною від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд виходив з наданої ОСОБА_2 довідки, відповідно до якої він працює в ТОВ «Майстерня інженерних рішень» та отримує заробітну плату у розмірі 1 300 грн., позивачкою не було доведено того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 працює в ТОВ «Майстерня інженерних рішень» до теперішнього часу на посаді директора (а.с.62). Відповідно до статуту ТОВ «Майстерня інженерних рішень» ОСОБА_2 є одним із засновників вказаного товариства частка якого в статутному капіталі становить 95%, що складає 49 875 грн. (а.с.5-36).

При цьому, заперечуючи проти позову, відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження наявності чи відсутності у нього рухомого та нерухомого майна, а також того, що його майновий стан є таким, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 643 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 навчається в НВЗОШЛ «Обдаровання» Київської Академії Наук, вартість навчання в якому складає 7 650 грн. за навчальний рік (а.с.41-42).

Відповідно до положень СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи із інтересів дитини, яка потребує певних коштів з урахуванням її статі та віку, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2 000 грн.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком її здібностей у порядку, визначеному ст. 185 СК України.

Таким чином, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 з 643 грн. до 2 000 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 з 643 (шістсот сорока трьох) грн. до 2 000 (двох тисяч) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко