АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/4420/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Тітов М.Ю.
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування рішення третейського суду. Зазначав, що суддею Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків ЯФрошовець В.М. було ухвалено рішення по справі №151/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості, яким вимоги позивача були задоволені в повному обсязі. Вважає, що третейський суд прийняв рішення у справі, яка йому не підвідомча, оскільки за змістом Закону України «Про третейські суди» третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), при цьому, кредит надавався їй на споживчі потреби. Крім того, під час розгляду справи в третейському суді він тричі звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду Приморським районним судом м. Одеси цивільної справи за його позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання третейського застереження (угоди) недійсним, однак суд переносив розгляд справи на іншу дату, не зупиняючи провадження у справі, а в мотивувальній частині рішення вказав, що клопотання про зупинення провадження задоволенню не підлягає, оскільки розгляд компетентним судом вказаної справи не унеможливлює вирішення даної справи. За вказаних обставин заявник вважає, що третейським судом грубо порушено вимоги чинного законодавства України та законні права і інтереси заявника, а тому просив суд скасувати вказане рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову, якою рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 27.06.2014 року по справі № 151/14 скасувати.

В суді апеляційної інстанції представник Банку проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 02.04.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №665/Ф03.14/75, на підставі якого останній одержав кредитні кошти на суму 149 980 доларів США на споживчі потреби, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.04.2023 року.

Пунктом 6.2. даного договору кредиту передбачено третейську угоду у вигляді третейського застереження, якою передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись Законом України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошевцем Василем Миколайовичем Постійного діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійного діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків у відповідності до Регламенту Постійного діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи інші зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

В кредитному договорі №665/Ф03.14/75 від 02.04.2008 року сторонами погоджено питання про розгляд спорів, які виникають з приводу укладеного договору, саме: Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (м. Київ, вул. М. Раскової, 15, третейський суддя Ярошовець В.М.) від 27.06.2014 року у справі №151/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, позов Банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість по договору кредиту в сумі 257 711,30 доларів США (еквівалент 2 059 886,42 грн.) та третейській збір у розмірі 20 998 грн. 86 коп.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Питання підвідомчості справ третейському суду регламентовано ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції Закону України №2983-УІ від 03.02.2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, зокрема, у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Як видно зі справи ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду за захистом своїх прав кредитора.

Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем, а тому дана справа підвідомча Третейського суду.

Таким чином, Постійно діючий Третейський суд при асоціації українських банків, розглянувши справу 27.06.2014 року за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не вийшов за межі своєї компетенції та розглянув справу в рамках третейської угоди.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на неналежне вирішення його клопотання про зупинення провадження у справі не є підставою для скасування рішення третейського суду.

Розглядаючи заяву про скасування рішення третейського суду, суд згідно з ч.3 ст.384-4 ЦПК України лише встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, які визначені ст. 389-5 ЦПК України, та не здійснює перевірку правильності застосування третейським судом норм матеріального чи процесуального права при вирішенні спору.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не було доведено наявності підстав, передбачених ст. 389-5 ЦПК України, для скасування рішення третейського суду, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні даної заяви.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 та 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: