Єдиний унікальний номер: 448/1053/15-ц
Провадження № 2/448/403/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, приватний нотаріус Мостиського нотаріального округу Львівської області Кубара Олександра Степанівна та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» та належало її (позивачки) бабці ОСОБА_4 і дядькові ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному.

Вказує, що спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1. внаслідок смерті дядька ОСОБА_5, прийняла її (позивачки) бабця ОСОБА_4

Стверджує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя своїм майном остання розпорядилася та заповіла таке саме їй (позивачці). Спадкоємцем, якому належить право на обов'язкову частку у спадщині являється її матір ОСОБА_2, однак така у встановлений законом строк відмовилась від частки у спадщині.

Покликається на те, що прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4 так як у встановлений законом строк звернулась із заявою до приватного нотаріуса Мостиського нотаріального округу про прийняття такої. Однак, у зв'язку з тим, що на будинковолодіння немає правовстановлюючих документів, позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на зазначене будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_4

В судове засідання позивачка не з'явилася, а подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд справу розглядати без її участі.

Представник відповідача - Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, а подала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглянути справу без її участі.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубара О.С. в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду копію спадкової справи за №42/2015, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а також Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_1 від 15.10.2015 року.

Представник третьої особи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судове засідання не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 до 15.04.1991 року (до часу введення в дію Закону України "Про власність") відносився до суспільної групи «колгоспний двір», а членами зазначеного двору, які станом на вищевказану дату, не втратили та зберегли право на частку в майні такого, як вважає суд, були: ОСОБА_4 - голова двору, та її син ОСОБА_5.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991 року і регулювали власність колгоспного двору, ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 мали в рівних частках право власності на майно зазначеного колгоспного двору, тобто кожен на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його право власності на 1/2 частку у зазначеному майні, відповідно до ст.ст.524, 529 ЦК України в редакції 1963 року, перейшло за загальними правилами в порядку спадкування до матері - ОСОБА_4, як до спадкоємця першої черги спадкування за законом, яка спадщину прийняла, так як постійно проживала разом з сином на час його смерті та фактично вступила в управління спадковим майном, тобто у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5, які б прийняли спадщину, немає. Як наслідок, ОСОБА_4, з урахуванням своєї 1/2 частки в майні колгоспного двору, стала власником спірного будинковолодіння в цілому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4

Як вбачається із матеріалів спадкової справи за №42/2015, заведеної приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. після смерті спадкодавця ОСОБА_4, за життя, а саме 05.12.1997 року остання склала заповіт, яким усе своє майно заповіла внучці - ОСОБА_1., позивачці у справі, яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті бабці, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Крім того, позивачка у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 має її непрацездатна дочка - ОСОБА_2, третя особа у справі, яка у встановлений законом строк та порядок подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті спадкодавця ОСОБА_4, не має.

Разом із тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: виписками із погосподарських книг по селі Ніговичі за 1986-1990, 1991-1995, 2011-2015 роки, виданими Зав'язанцівською сільською радою Мостиського району; довідками, виданими виконавчим комітетом Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району №1033 від 22.07.2015 року та №1399 від 19.10.2015року; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копією заповіту ОСОБА_4 від 05.12.1997року; копією заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 13.05.2015року; копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_6 та ОСОБА_1.; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1.; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі НОМЕР_2 від 06.07.2015року; довідкою, виданою виконавчим комітетом Зав'язанцівської сільської ради №721 від 13.05.2015року про склад сім'ї ОСОБА_1; довідкою КП «Мостиське РБТІ» 1931 від 03.07.2015 року; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубари О.С. №212/02-14 від 03.08.2015 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У ст.1268 ЦК України зазначається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадкове майно не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, виходячи з положень ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи те, що спадкодавцю ОСОБА_4 на час смерті належав спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, а позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом усього її майна та прийняла спадщину, беручи до уваги, що інший спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщині, відмовився від прийняття такої, суд приходить до висновку, що право власності на дане спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Понесені позивачкою судові витрати по справі, як вважає суд, слід залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1268-1270, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 197, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20__ р.

Суддя Я.Є. Стецик