АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/414/14-ц
Номер провадження №22-ц/791/1066/2015 Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Категорія: 27 Доповідач: Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Гурові Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору від 26.03.2007 року банк відкрив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію в сумі 100 000 грн. строком до 26.03.2014 року зі сплатою 20 % річних, цільове призначення кредиту - споживчі цілі.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору, 26.03.2007 року між банком та ОСОБА_4, та ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі взяли на себе обов'язок відповідати перед кредитором, як солідарні боржники, у тому ж об'ємі, що і позичальник.

Крім того, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, , в цей же день між позивачем та ОСОБА_2 були укладені договір іпотеки та договір застави, за якими остання передала в іпотеку банку належне їй нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 163,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та рухоме майно, зазначене у п.1 даного договору.

Посилаючись на те, що позичальником умови кредитного договору не виконуються належним чином, внаслідок чого станом на 13 січня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 56 196,13 грн., яка складається з: пені за порушення строків платежів по кредиту в сумі 4 969,40 грн.; пені за порушення строків платежів по відсоткам в сумі 528,43 грн.; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 11 098,02 грн.; штрафу за порушення положень кредитного договору в сумі 2 332,12 грн.; заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 1 308,26 грн.; заборгованості по відсоткам з урахуванням індексу інфляції у сумі 415,54 грн.; заборгованості по кредиту в сумі 35 544,37 грн., позивач просив суд стягнути достроково солідарно з відповідачів на користь банку вказану заборгованість.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто достроково солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою №1 від 26.03.2007 року в сумі 56 196,13 грн.

Стягнуто достроково солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою №1 від 26.03.2007 року в сумі 56 196,13 грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку судовий збір в сумі 561,96 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 26.03.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»), та ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії №13/МК/2007-980, відповідно до якого банк відкрив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію в сумі 100 000 грн. на строк до 26.03.2014 року зі сплатою 20 % річних /а.с.5-6/.

В цей же день сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору, якою змінили термін користування траншем.

За умовами вказаного договору позичальник зобов'язалась повернути позивачу заборгованість за кредитом у повному обсязі, а також сплатити відсотки за його користування в розмірі та строки, передбачені кредитним договором, на рахунок НОМЕР_1 в філії ВАТ КБ «Надра» Херсонське регіональне управління.

Відповідальність сторін передбачена п. 8 договору, згідно п. 8.1. договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом останній зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 8.2. договору за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

26.03.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6, ОСОБА_3 укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожний із поручителів поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 свого обов'язку повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами; встановлена солідарна відповідальність кожного з поручителів та боржника і визначено обсяг відповідальності поручителя той же, що і у боржника /а.с.11,12/.

Крім того, 26.03.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 163,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9-10/ та договір застави, згідно якого ОСОБА_2 передала в заставу банку належне їй на праві власності майно, зазначене у п.1 даного договору /а.с.8/.

У визначений договором строк позичальник грошові кошти не повернула, згідно з наданим розрахунком заборгованість ОСОБА_2 за кредитом станом на 13.01.2014 року становить 56 196,13 грн., яка складається з: пені за порушення строків платежів по кредиту в сумі 4 969,40 грн.; пені за порушення строків платежів по відсоткам в сумі 528,43 грн.; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 11 098,02 грн.; штрафу за порушення положень кредитного договору в сумі 2 332,12 грн.; заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 1 308,26 грн.; заборгованості по відсоткам з урахуванням індексу інфляції у сумі 415,54 грн.; заборгованості по кредиту в сумі 35 544,37 грн. /а.с.4/.

Посилання ОСОБА_2 на вчинення працівником банку зловживань під час здійснення касових операцій щодо документального оформлення руху внесеної нею готівки на рахунки відкриті на її ім'я та привласнення банком належних їй грошових коштів не знайшли свого підтвердження, як в ході розгляду справи в суді першої інстанції, такі при перевірці цих доводів в апеляційній інстанції.

При цьому суд правильно не врахував заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що покладені нею на депозитні, вкладні та накопичувальні рахунки грошові кошти використовувалися суто на погашення кредиту, а зловживання вчинені працівником банку з рахунками призвели до того, що електронна звітність банку відображала інформацію лише про зняття нею грошових коштів з рахунків і не відображала їх надходження на рахунок для погашення кредиту.

Крім того, умовами укладених з банком договорів про відкриття цих рахунків не передбачений обов'язок банку самостійно переводити суми з цих рахунків на погашення кредиту.

При вказаних обставинах суд, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що позивач, як кредитодавець, відповідно до ст.. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від ОСОБА_2, як позичальника, повернення позики, сплати належних йому процентів, неустойки відповідно до статей 549-552 ЦК України та грошових сум згідно ст. 625 ЦК України і обґрунтовано стягнув з відповідачів, як солідарних боржників з підстав, передбачених умовами укладених сторонами договорів кредиту і поруки, вимог чинного законодавства та відповідно до ст.ст. 553,554 ЦК України, належні позивачеві грошові кошти, розмір яких відповідачами не оспорюється.

Таким чином, висновки суду по суті спору відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, відповідних та належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: