У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Кагарлицький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у будинку, виселення та скасування реєстрації місця проживання в житловому будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у будинку, виселення та скасування реєстрації місця проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1, який належить йому на праві власності.

Зазначив, що на протязі 2004 року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу із відповідачкою, яку він вселив до будинку як члена своєї сім'ї і зареєстрував в ньому. З листопада 2011 року він та відповідачка припинили відносини щодо спільного проживання, спільного побуту та ведення спільного господарства. Крім того, посилався на те, що відповідачка втратила статус члена сім'ї, проживає в будинку без достатніх правових підстав, і є для нього на даний час сторонньою особою.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просила встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 із 01 січня 2001 року по 1 листопада 2011 року, визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_1 та розділити його, визнавши за нею право власності на 1/2 частину.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12 червня 2013 року обидва позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім'єю без шлюбу з 01 січня 2004 року по 01 листопада 2011 року.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, скасувати ухвалу апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Кагарлицький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у будинку, виселення та скасування реєстрації місця проживання в житловому будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович