У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця», третя особа - виконуючий обов'язки начальника Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Марченко Сергій Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця»), в якому просила скасувати наказ про припинення договору (контракту) від 06 грудня 2013 року № 3142/ос; поновити її на посаді провідника пасажирських вагонів Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 грудня 2013 року до дня поновлення на роботі та на відшкодування моральної шкоди стягнути 20 000 грн.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилалася на те, що з 09 січня 2001 року працювала у відповідача.

Наказом від 03 серпня 2010 року № 1350/ос її було прийнято за переміщенням на посаду провідника пасажирських вагонів Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» на контрактній формі трудового договору.

06 грудня 2013 року наказом в.о. начальника Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» Марченка С.О. за № 3142/ос позивача звільнено з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України на підставі, передбаченій контрактом, а саме: за порушення п. 17 «а» контракту від 29 липня 2011 року № 819 у зв'язку зі встановленням факту перевезення безквиткових пасажирів.

Позивач вважала, що її звільнення із займаної посади відбулося з порушенням трудового законодавства, наказ про звільнення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з її боку не мало місце порушення умов трудового контракту, а саме: порушення посадових обов'язків. Зокрема 13 листопада 2013 року під час проведення перевірки регіонального потяга № 824 сполученням Шепетівка-Київ у вагоні № 8, який обслуговувала позивач, при перевірці вагонів перевіряючі акцентували увагу на зовнішньому вигляді провідників, належному санітарному стані вагонів та на тому, чи провідники пильнують аби пасажири не вживали спиртних напоїв та не палили. Після такої перевірки перевіряючі запропонували позивачу поставити свій підпис у документі, де було зазначено лише номер вагону, який обслуговувала позивач, та її прізвище. Згодом позивачу стало відомо, що перевіряючі вказали у даному документі загальну кількість пасажирів у вагоні № 8 з особистої візуальної оцінки, яка явно перевищувала кількість дійсно присутніх пасажирів, більше того, перевіряючі не проводили перевірку у пасажирів вагону № 8 щодо наявності проїзних документів.

Позивач вважала, що під час проведення перевірки, за результатами якої її було звільнено із займаної посади, перевіряючими було порушено вимоги Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом. Крім того, на думку позивача, незаконним є також її звільнення, оскільки вона є одинокою матір'ю, та не було отримано згоди виборного профспілкового органу Незалежної профспілки працівників Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» Південно-Західної залізниці, членом якої вона є. Ураховуючи незаконність свого звільнення, для захисту свого порушеного права вона змушена була звернутися до суду з указаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, позов ОСОБА_6 до ДТГО «Південно-Західна залізниця» про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 06 грудня 2013 року № 3142/ос про припинення із ОСОБА_6 трудового договору (контракту).

Поновлено ОСОБА_6 на посаді провідника пасажирських вагонів Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» з 06 грудня 2013 року.

Стягнуто з ДТГО «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 грудня 2013 року по 04 вересня 2014 року в сумі 24 960 грн 98 коп.; 750 грн у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДТГО «Південно-Західна залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 493 грн 21 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_6 на посаді провідника пасажирських вагонів Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» та виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 2 877 грн 31 коп. допущено до негайного виконання. http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_825974/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1" "825974" "КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ; нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28.06.1996" "_blankВ іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДТГО «Південно-Західна залізниця» порушує питання про скасування оскаржуваних рішень суду із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 06 грудня 2013 року наказом в.о. начальника Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця Київ-Пасажирський» ДТГО «Південно-Західна залізниця» за № 3142/ос позивач ОСОБА_6 звільнена з роботи з посади провідника пасажирських вагонів за п. 8 ст. 36 КЗпП України на підставі, передбаченій контрактом, а саме: за порушення п. 17 «а» контракту від 29 липня 2011 року № 819 - встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів.

13 листопада 2013 року під час перевірки регіонального потяга № 824 сполученням Шепетівка-Київ на дільниці Малин-Святошин представниками ДН-4 Філюк В.П. та Бондарчук О.М. згідно з розпорядження першого заступника начальника ДТГО «Південно-Західна залізниця» Федорко І.П. від 08 листопада 2013 року № НЗ-1-1/86 «Щодо проведення перевірок регіональних поїздів» складено акт про те, що, зокрема у вагоні № 8, провідником якого була позивач, перебував 31 пасажир. Згідно з довідкою Автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями Укрзалізниці від 14 листопада 2013 року у вагон № 8 потяга № 824 було продано 6 квитків.

Відповідно до протоколу оперативної наради з розгляду порушень посадових обов'язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ-пас. ПЗЗ від 15 листопада 2013 року фактів провозу безквиткових пасажирів не було встановлено, при цьому позивача позбавлено 100 % преміальної оплати за листопад за підпис акта перевірки з незаповненими відповідними графами.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що при проведенні перевірки провідникам було запропоновано поставити особисті підписи в акті перевірки з незаповненими відповідними графами, вказана кількість громадян, які проїжджали у кожному вагоні, не відповідала дійсності, у рейсовому журналі міститься запис про те, що 13 листопада 2013 року було проведено перевірку, результати якої викладені в акті, однак в акті перевірки від 13 листопада 2013 року запис щодо порушень, виявлених під час перевірки, відсутній, дві копії акта від 13 листопада 2013 року, складеного представниками ДН-4 Філюк В.П. та Бондарчук О.М., мають різний зміст (в одному з них зазначена кількість пасажирів у вагоні № 8 - 31 чоловік та проставлений підпис від імені позивача, який вона заперечує, а в іншому - не зазначена кількість пасажирів), при цьому підпис позивача проставлений у порожньому бланку, правильно вважали, що при проведенні перевірки поїзда № 824 сполученням Шепетівка-Київ допущені порушення вимог Порядку проведення перевірок пасажирських поїздів в системі залізничного транспорту України, затвердженого наказом Укрзалізниці від 26 квітня 2011 року № 370 (далі - Порядок), та Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 грудня 2006 року № 1196, зокрема до початку перевірки начальник поїзду не був повідомлений про перевірку, йому не пред'явили відкриті листи та графіки роботи, чим порушено п. 2.8 Порядку.

Згідно з п. 2.13 Порядку проведення перевірок пасажирських поїздів в системі залізничного транспорту України, при виявленні у вагонах пасажирів без квитків і які відмовилися від оплати штрафу й тарифу, особи, які здійснюють перевірку, вживають заходів (при необхідності - з допомогою працівників міліції) до цих пасажирів шляхом висадки безквиткових пасажирів із поїзда на найближчій станції.

Відповідно до протоколу оперативної наради при першому заступнику начальника галузевої пасажирської служби Підкопалова О.В. від 21 листопада 2013 року було вирішено не погодитись з протокольним рішенням оперативної наради від 15 листопада 2013 року щодо позбавлення 100 % преміальної оплати за місяць ОСОБА_6 та розірванням з нею контракту за неналежне виконання своїх посадових обов'язків.

Враховуючи викладене та те, що доказів про висадку безквиткових пасажирів та фактів залучення працівників міліції представником відповідача надано не було, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про недоведеність відповідачем існування обставин, з якими пов'язувалось розірвання трудового договору, та обґрунтовано вважали, що заявлений позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому судами відповідно до ст. 237-1 КЗпП України обґрунтовано зроблено висновок про те, що у зв'язку із незаконним звільненням ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, оскільки це призвело до змін у її житті, вона була позбавлена можливості працювати та отримувати заробітну плату. Розмір коштів на відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам, за яких заподіяно таку шкоду, характеру і ступеню страждань позивача.

Отже, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що порушення позивачем умов контракту не доведено, наказ про її звільнення з таких підстав є незаконним, тому вона підлягає поновленню на роботі зі стягненням на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає змісту ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник