Справа № 544/1241/15-ц
Провадження №2/544/413/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 01 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення суду від 01.04.2013року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти її на користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн. щомісяця, починаючи з 18.03.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти не сплачує та має заборгованість в розмірі 6554,84грн. Позивач вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України відповідач зобовязаний сплатити на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно її розрахунків сума неустойки складає 12913,03грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 12913,03грн., а також судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 12913,03грн., а також судовий збір. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден сплатити неустойку, але в меншому розмірі, ніж просить позивачка.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Пирятинського районного суду від 01.04.2013р. з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн. щомісяця, починаючи з 18.03.2013р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Однак, відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість за період з 01.12.2014 по 06.08.2015 в сумі 6554,84грн., що підтверджено довідкою ВДВС Пирятинського РУЮ від 06.08.2015 №03-15/341 (а.с.10).

Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи викладені вище обставини суд вважає доведеним той факт, що у відповідача виникла заборгованість по аліментам, оскільки це підтверджується довідкою-розрахунком, виданою державним виконавцем. Вказана заборгованість виникла саме з вини відповідача, оскільки жодних доказів на підтвердження її відсутності ним надано не було, а надані ним в судовому засіданні пояснення його вину також ніяким чином не спростовують.

Отже даючи правову оцінку спірним правовідносин суд приходить до висновку про покладання на відповідача обов'язку сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Разом з тим, суд не погоджується із механізмом обчислення суми неустойки, який зроблений позивачем виходячи із загальної суми заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці та загальної кількості днів прострочення, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону, з огляду на наступне.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такий висновок Верховного Суду України викладений в Постанові ВСУ від 01.07.2015 року у справі за № 6-94цс15, який відповідно до ст..360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з цього розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2014 р. по 06.08.2015 р. виглядає наступним чином:

грудень 2014 року 800 грн. х 0.01 х 31 дн. = 248 грн.;

січень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 31 дн. = 248 грн.;

лютий 2015 року 800 грн. х 0.01 х 28 дн. = 224 грн.;

березень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 31 дн. = 248 грн.;

квітень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 30 дн. = 240 грн.;

травень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 31 дн. = 248 грн.;

червень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 30 дн. = 240 грн.;

липень 2015 року 800 грн. х 0.01 х 31 дн. = 248 грн.;

серпень 2015 року 154,84 грн. х 0.01 х 31 дн. = 48 грн.;

Таким чином, загальний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів склав 1992грн. (248+248+224+248+240+248+240+248+48=1992), який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (15,43% задоволено) в розмірі 37,58грн. з розрахунку: 243,60грн. х 15,43% = 37,58грн.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 212- 215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 1992 (одна тисяча девятсот девяносто дві) гривні та судовий збір в розмірі 37,58грн., а всього стягнути 2029 (дві тисячі двадцять девять) гривень 58 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна