Справа №591/3398/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1757/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту, -

в с т а н о в и л а:

13.05.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2015 року їй стало відомо, що державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ здійснено опис та накладено арешт на належний їй автомобіль TAYOTA Rav 4, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Опис та арешт майна було проведено в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 591/9104/14-ц, виданого 12.03.2015 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 79491,68 грн. Тому просить суд виключити автомобіль TAYOTA Rav 4, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з акту опису та звільнити його з-під арешту.

Рішенням суду від 24 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_6, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль TAYOTA Rav 4, легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_2, об'єм двигуна 1998, колір чорний, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3 з 23.08.2012 року (а. с. 9-10).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13.03.2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відчуження автомобіля, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2012 року, за яким відчужено автомобіль TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1 (а. с. 70). Зазначеним рішенням суду встановлено, що 17.08.2012 року вказаний автомобіль був знятий ОСОБА_4 з обліку та проданий ним шляхом видання довідки-рахунку відповідно до якої автомобіль TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1 23.08.2012 року придбала ОСОБА_3 за 75 000 грн. На підставі вказаної довідки-рахунку ОСОБА_3 23.08.2012 року зареєструвала за собою право власності на цей транспортний засіб.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.04.2013 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2013 року залишено без задоволення (а. с. 71).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03.09.2014 року скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнано мирову угоду, укладену 03.09.2014 року між сторонами ОСОБА_7 та ОСОБА_4, за умовами якої: автомобіль TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1, вартістю 174439,72 грн. залишається у власності ОСОБА_4, який повинен сплатити ОСОБА_7 ? частину вартості автомобіля в розмірі 87219,86 грн. (а. с. 72-74).

На виконання виконавчого листа № 591/9104/14-ц, виданого 12.03.2015 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 79491,68 грн., постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ від 30.03.2015 року накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчуження (а. с. 57).

08.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ складено акт опису і арешту майна, яким описано та накладено арешт на автомобіль TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1, належний боржнику ОСОБА_4 (а. с. 5-8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для зняття арешту зі спірного автомобіля TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1 відсутні, оскільки він належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на збереження та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13.03.2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2012 року на підставі якого за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на автомобіль TAYOTA Rav 4, державний номер НОМЕР_1, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03.09.2014 року про визнання мирової угоди між колишнім подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_4 встановлено, що зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Та обставина, що спірний автомобіль після визнання договору купівлі-продажу від 23.08.2012 року, залишається зареєстрованим в органах ДАІ за ОСОБА_3, не є підставою для задоволення її позову, так як зазначеними рішеннями судів встановлено, що його власником є ОСОБА_4 Зазначена обставина, на яку посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог, лише свідчить про те, що власник транспортного засобу, яким є ОСОБА_4, до цього часу не здійснив дій по перереєстрації належного йому транспортного засобу на своє ім'я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення, яке є законним, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -