Справа №463/4658/14-ц
Провадження №2/463/186/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

та представника відповідача ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, суд,-

встановив:

позивач звернувся в суд із позовними вимогами, які уточнив заявою від 23.03.2015 року та просить визнати неправдивою поширену відповідачем інформацію 23.07.2014року на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру щодо погроз вбивством ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_3, підроблення ОСОБА_5 документів (додаткової угоди), підкупу ОСОБА_5 посадових осіб державних органів, умисних дій ОСОБА_5 у судах всупереч інтересам Львівського обласного клінічного діагностичного центру (умисне програвання судів), отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру безкоштовні обстеження, а також оприлюднену на плакаті ІНФОРМАЦІЯ_1 року у Львівському апеляційному господарському суді, та такою, що шкодить діловій репутації ОСОБА_5, як головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру, ображає його честь і гідність та заборонити в подальшому будь-де та будь-коли ОСОБА_3 поширювати про ОСОБА_5 будь-яку неправдиву інформацію.

Також просить зобов'язати ОСОБА_3 вибачитись на загальних зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру за поширення нею неправдивих відомостей 23.07.2014року стосовно ОСОБА_5 на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру, та оголосити на таких зборах в установленому порядку текст відповідного рішення суду. Стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працює на посаді головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру, а відповідач займає посаду головного бухгалтера. На зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру, що відбулися 23.07.2014 року, відповідачем було поширено інформацію про його особу наступного змісту: «26.03.2012 року головний лікар підробив додаткову угоду до договору закупівлі МРТ та КТ з метою приховування та подальшого розкрадання коштів на сервісне обслуговування апаратури», «…важко боротися з таким беззаконням головного лікаря, оскільки він разом з юрисконсультом Центру ОСОБА_2 підкупили міліцію, прокуратуру та суди Львівської області», «Головний лікар спеціально програє суди, в збитки Центру, не захищає інтереси Центру, а проводить незаконну діяльність. ОСОБА_5 спеціально ходив у Львівський обласний господарський суд, спеціально обманював суд, щоб програти справу по 10-и річному сервісному обслуговуванні. Я це знаю і я це доведу. Кому цікаво можуть прийти 5 серпня в апеляційний господарський суд, там справу розглядає суддя на прізвище ОСОБА_15. Думаю всі знають це прізвище. Крім того, ОСОБА_5, як головний лікар підписує скерування на безкоштовні обстеження в діагностичному центрі. Лікарі проводять обстеження безкоштовно, а пацієнти перераховують гроші на особистий рахунок ОСОБА_5 або на його фірму ТзОВ «Сігна». Вам він про це не говорить, але ви повинні знати», а також інформацію про висловлення ОСОБА_5 погроз вбивством ОСОБА_3. Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в приміщенні Львівського апеляційного господарського суду шляхом розміщення на плакаті та його демонстрації в ході судового засідання відповідачем було поширено інформацію: «ОСОБА_5 перестань «відмивати» Державні кошти».

Вважає, що зазначена інформація є недостовірною, оскільки така окрім критики та оцінки його дій, як керівника медичної установи, містить конкретні факти, а також висловлювання, які не відповідають дійсності, та створюють хибне уявлення про нього та його людські, професійні якості в громадській думці з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, підривають його авторитет, як керівника установи, мають негативний вплив на виконання його функцій, зокрема в частині забезпечення трудової дисципліни. Зазначив, що ним ніколи не підроблялися жодні документи, зокрема додаткові угоди до договору закупівлі МРТ та КТ з метою приховування та подальшого розкрадання коштів, не вчинялися інші злочини з підкупу працівників міліції, прокурорів, суддів, а також щодо незаконного збагачення за рахунок стягнення оплати з пацієнтів на власну фірму за безкоштовні обстеження лікарями центру, висловлювання погроз вбивством відповідача. Жодних доказів того, що ним могли вчинятися зазначені відповідачем протиправні дії, в природі не існує. Крім цього вказав, що на зборах трудового колективу, на якому відповідач поширювала неправдиву інформацію щодо його особи, було присутніх 116 працівників Центру, які згодом цю інформацію поширили іншим працівникам Центру, а ті в свою чергу невідомому колу осіб.

В судовому засіданні 08.12.2014 року позивач, його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з аналогічних мотивів, з врахуванням того, що поширена відповідачем інформація стосується особи позивача, є недостовірною та порочить його честь, гідність та ділову репутацію, завдає шкоди його немайновим інтересам, просять позов задоволити. В останнє судове засідання позивач не з'явився, забезпечив явку свого представника.

Відповідач, її представник в судовому засіданні відносно позову заперечили, суду показали, що обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки відповідач виражала свою позицію на зборах трудового колективу іншими словами та реченнями, що підтверджується аудіо записом, який здійснено сестрою відповідача в ході проведення публічного заходу - зборів трудового колективу 23.07.2014 року. Вважають, що в ході зборів відповідач лише висловлювала свою думку, судження, переконання та критичну оцінку певних фактів та недоліків, однак не в брутальній, принизливій чи непристойній формі, а відтак не могла принизити честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім цього у відповідності до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» вважають, що оціночні судження відповідача не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вказали, що дійсно в ході судового засідання ІНФОРМАЦІЯ_1 року у Львівському апеляційному господарському суді невідомими особами демонструвався плакат з інформацію про позивача, однак відповідач не виготовляла та не розміщувала цього плакату, і жодних доказів цьому в суді не представлено. А тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.07.2014 року в приміщенні Львівського обласного клінічного діагностичного центру, за адресою: м. Львів вул. Пекарська, 69-б, відбулися збори трудового колективу установи, на яких були присутні позивач ОСОБА_6, який працює на посаді головного лікаря Центру, та відповідач ОСОБА_3, яка працює на посаді головного бухгалтера Центру.

Позивач вважає, що поширена відповідачем, в ході зборів трудового колективу, негативна та недостовірна інформація щодо його особи, завдає шкоди його немайновим правам, порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а відтак підлягає спростуванню.

Відповідно до принципу, закладеного у статті 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має права вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню Інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

При цьому, статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Статтею 270 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на повагу до гідності та честі, які є її особистим немайновим правом.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до роз'яснень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації» згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Крім цього, з врахуванням роз'яснень у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Дійсно, в судовому засіданні, із досліджених протоколу зборів трудового колективу від 23.07.2014 року №2 (а.с.7-11), аудіозапису виступів учасників зборів трудового колективу від 23.07.2014 року, встановлено, що під час зазначених зборів відповідач ОСОБА_3 виступала декілька разів в ході чого повідомила інформацію щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, а також про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру, які перераховуються на підприємство яке належить головному лікарю. При цьому суд враховує, що відповідач у своєму виступі про негативну інформацію, яка принижує честі, гідність та ділову репутацію позивача повідомляла ствердно, жодних аргументів не наводила.

Вказані обставини щодо висловлювань відповідача про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру, були підтверджені в судовому засіданні також шляхом допиту свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які суду показали, що є працівниками Львівського обласного клінічного діагностичного центру, та були присутні на зборах трудового колективу 23.07.2014 року в ході якого виступали головний лікар ОСОБА_5 та головний бухгалтер ОСОБА_3. Вказали, що дійсно між сторонами у справі тривалий час існують неприязні відносини, що спричинило до виникнення конфлікту між ними на зборах в ході обговорення питання щодо забезпечення діяльності центру. Підтвердили факт обвинувачень відповідачем ОСОБА_3 позивача в частині незаконного отримання коштів від пацієнтів за проведення безкоштовних обстежень лікарями центру. В частині поширення іншої негативної та недостовірної інформації щодо особи позивача не змогли підтвердити зазначених позивачем обставин достовірно, вказали, що дійсно зі сторони відповідача мали місце і інші негативні висловлювання, однак пригадати їх не можуть.

Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки - голова зборів ОСОБА_10 та секретар зборів ОСОБА_13, суду показали, що в протоколі зборів трудового колективу від 23.07.2014 року викладено приблизний зміст промов їх учасників, і такий не містить інформації щодо їх дослівних висловлювань.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позивачем в ході судового розгляду доведено перед судом факт поширення відповідачем інформації щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, а також про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру, і така інформація є негативною, оскільки свідчить про особу позивача, як таку, що вказаними діями порушує встановлені принципи моралі, загальновизнані правила співжиття та більш того, такі дії носять ознаки кримінального правопорушення.

В той же час, відповідачем не доведено перед судом факту, що поширена нею інформація є достовірною, оскільки вказані обставини відповідно до вимог чинного законодавства України можуть підтверджуватися відповідним рішеннями суду про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, однак таких в ході судового розгляду не здобуто. При цьому, представлена відповідачем інформація про здійснення досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.1 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.382, ч.1 ст.367, ч.1 ст.320 КК України, де її визнано потерпілою, не може бути належним доказом підтвердження достовірності обставин поширених нею в ході зборів, оскільки не встановлює вину позивача. Крім цього, суд враховує, що відповідач поширила інформацію фактично про злочинну діяльність позивача в категоричній формі при цьому жодних фактів чи доказів не навела. Такі вислови не були судження, критикою чи оцінкою певних фактів, недоліків у роботі головного лікаря.

За таких обставин, оскільки поширена відповідачем негативна та недостовірна інформація знижує соціальну оцінку особи позивача в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а також набуту ним суспільна оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним службових обов'язків, суд вважає, що така принижує його честь, гідність та ділову репутацію, у зв'язку із чим позивач має право на захист свого порушеного немайнового права у визначений законом спосіб.

Одним із спеціальних способів захисту порушеного особистого немайнового права законодавець визначає у ч.7 ст. 277 ЦК України шляхом спростування недостовірної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена.

А тому, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є підставними, слід визнати неправдивою, та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, що поширена відповідачем в ході зборів трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, а також про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру, а на відповідача покласти обов'язок спростувати її у такий же спосіб, як вона була поширена на загальних зборах трудового колективу.

З цих же підстав суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про заборону відповідачу в подальшому будь-де та будь-коли поширювати про нього будь-яку неправдиву інформацію, вибачитись перед ним на зборах трудового колективу та оголосити судове рішення, оскільки відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у за загальні способи, встановлені главою 3 цього Кодексу, а також спеціальними способами визначеними ч.7 ст.277 ЦК України або ст.278 ЦК України відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Також суд вважає не доведеними позовні вимоги позивача про поширення відповідачем щодо його особи негативної та недостовірної інформації, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, зокрема шляхом висловлювань: «26.03.2012 року головний лікар підробив додаткову угоду до договору закупівлі МРТ та КТ з метою приховування та подальшого розкрадання коштів на сервісне обслуговування апаратури», «…важко боротися з таким беззаконням головного лікаря, оскільки він разом з юрисконсультом Центру ОСОБА_2 підкупили міліцію, прокуратуру та суди Львівської області», «Головний лікар спеціально програє суди, в збитки Центру, не захищає інтереси Центру, а проводить незаконну діяльність. ОСОБА_5 спеціально ходив у Львівський обласний господарський суд, спеціально обманював суд, щоб програти справу по 10-и річному сервісному обслуговуванні. Я це знаю і я це доведу. Кому цікаво можуть прийти 5 серпня в апеляційний господарський суд, там справу розглядає суддя на прізвище ОСОБА_15. Думаю всі знають це прізвище», а також ІНФОРМАЦІЯ_1 року в приміщенні Львівського апеляційного господарського суду шляхом розміщення на плакаті та його демонстрації в ході судового засідання відповідачем було поширено інформацію: «ОСОБА_5 перестань «відмивати» Державні кошти», оскільки в ході допиту свідків та дослідження аудіозапису зборів трудового колективу, не встановлено, що виступаючи на зборах відповідач саме такими словами поширювала інформацію про ці факти. Зокрема, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 ОСОБА_13, даючи показання в суді кожний по своєму повідомляв про ті чи інші обставини та своїми словами переказував вислови відповідача, які в точності не відображають вислови, які наводить позивач.

Одночасно протокол зборів трудового колективу № 2 від 23.07.2014 року не відповідає повністю перебігу подій, які відбувалися на зборах, і виступ відповідача зафіксований у ньому не відповідає в цій частині висловам відповідача, які зафіксовані аудіо записом. Зокрема, інформація про підробку документів і зокрема договору у виступі відповідача можна розцінювати як запитання до позивача, при цьому таким словосполученням як наводить позивач вона не поширювалася. Наведений позивачем текст виступу відповідача «важко боротися з таким беззаконням головного лікаря, оскільки він разом з юрисконсультом Центру ОСОБА_2 підкупили міліцію, прокуратуру та суди Львівської області», «Головний лікар спеціально програє суди, в збитки Центру, не захищає інтереси Центру, а проводить незаконну діяльність. ОСОБА_5 спеціально ходив у Львівський обласний господарський суд, спеціально обманював суд, щоб програти справу по 10-и річному сервісному обслуговуванні» взагалі на записі відсутній. Відповідач категорично заперечує факт наведення у своєму виступі таких висловів. Також не доведено факт поширення відповідачем негативної інформації шляхом розміщення плакату у Господарському суді Львівської області, оскільки позивач та його представник самі визнали, що відповідача із вказаних плакатом не бачили. Доводи про те, що саме відповідач організувала кількох людей на ці акції в суді, які і вивісили цей плакат є припущенням. А тому в цій частині позовні вимоги слід також відхилити.

Одночасно, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправдивою, та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, поширену відповідачем ОСОБА_3 інформацію, суд у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України вважає, що судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Визнати неправдивою, та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, поширену відповідачем ОСОБА_3 інформацію 23.07.2014року на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, а також про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру.

Зобов'язати ОСОБА_3 на загальних зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру спростувати поширену нею на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру 23.07.2014 року, неправдиву інформацію щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, а також про незаконне отримання ОСОБА_5 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.