УхвалА

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування; за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Волинської від 4 серпня 2015 року та касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту (далі - договір страхування) від 1 вересня 2007 року, укладеного між ним та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), він застрахував належний йому автомобіль марки «Ssangyong Kyron M2000XDI», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску. Згідно додаткової угоди № 1 до договору страхування від 6 вересня 2007 року, укладеної між ними, вигодонабувачем за вищевказаним договором страхування є публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»). 29 листопада 2007 року він передав застрахований автомобіль в оренду приватному підприємству «Даніела-Тур» (далі - ПП «Даніела-Тур»), яке здійснює діяльність з прокату транспортних засобів.

У січні 2008 року ОСОБА_6 вчинив викрадення вказаного автомобіля, про що 15 липня 2008 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт, цю подію визнано страховим випадком та 21 липня 2008 року вигодонабувачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 72 678 грн 48 коп.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 10 листопада 2008 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та стягнуто з останнього на його користь вартість викраденого автомобіля. Вказаний вирок суду в частині стягнення майнової шкоди ОСОБА_6 не виконано.

У зв'язку з виплатою страховиком страхового відшкодування не в повному розмірі, у нього виникла заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором, у зв'язку з чим заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 4 лютого 2010 року з нього стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором. Банк не звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування як вигодонабувач, оскільки ним здійснено відшкодування збитків за його рахунок.

13 червня 2012 року ПрАТ «СК «Провідна» листом повідомило його, що відповідно до положень п. 28.3.8, 30.7, 32.3.1 договору страхування відсутні підстави для виплати страхового відшкодування в повному розмірі, у зв'язку з тим, що страховику не було передано повний комплект оригінальних ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, крім того, вироком суду на його користь з винної особи вже стягнуто повну вартість викраденого транспортного засобу.

Зазначав, що перший ключ від автомобіля та технічний паспорт було викрадено разом з транспортним засобом, а інший ключ він передав страховій компанії, тому, враховуючи викладене, просив стягнути з страхової компанії 81 851 грн 54 коп. страхового відшкодування.

ПрАТ «Провідна» пред'явило зустрічний позов, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 отримане страхове відшкодування в розмірі 72 678 грн 46 коп. як безпідставно набуте, посилаючись на те, що згідно із п. 32.3.1 укладеного договору добровільного страхування не вважається страховим випадком подія, внаслідок якої заподіяно шкоду застрахованому транспортному засобу та нанесено збитки страхувальнику у результаті умисних дій страхувальника, членів його родини або водія страхувальника та відповідно п. 32.3 - втрати застрахованого транспортного засобу внаслідок незаконного заволодіння шляхом обману або зловживання довірою.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на його користь страхове відшкодування в розмірі 81 851 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційному порядку справа розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Волинської області від 4 серпня 2015 року рішення міськрайонного суду в частині стягнення страхового відшкодування скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. У решті рішення міськрайонного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення районного суду.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, а зустрічний позов товариства задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, правильно застосувавши положення ст. 3 Закону України «Про страхування», ст. ст. 636, 985 ЦК України, Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів, затверджених закритим акціонерним товариством страхової компанії «Провідна», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що страхове відшкодування було виплачено вигодонабувачу, ПАТ «ВТБ Банк», у розмірі, що передбачено умовами договору страхування (п. 31.16.3) та на підставі страхового акту.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 фактично стосуються переоцінки доказів та обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ПрАТ «СК «Провідна», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що між сторонами склалися договірні правовідносини щодо страхування, що виключає можливість застосування положень ст. 1212 ЦК України. Крім того, суди достовірно встановили, що випадок є страховим і страховик на виконання договору страхування добровільно виплатив страхове відшкодування.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Волинської від 4 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта