Провадження №2/761/7986/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Пісковенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання підписати контракт,-

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати відповідача підписати зі свого боку «Контракт з генеральним директором Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва», два примірники якого були підписані з боку працівника ОСОБА_1 12.05.2015 року.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 10.05.1995 року він працював на посаді директора Історико-архітектурної пам'ятки - музею «Київська фортеця» за безстроковим трудовим договором.

Як зазначає позивач, 05.11.2012 року його було незаконно звільнено та на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 13.03.2014 року поновлено на посаді.

Відповідачем на виконання рішення суду видано наказ від 11.03.2015 року №73-к про поновлення позивача на посаді та в пункті 5 зазначено про укладення контракту з генеральним директором Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця» в установленому порядку терміном на один рік.

Позивач, не погоджуючись із запропонованими умовами контракту, 12.05.2015 року підписав контракт в якому зазначено про безстроковість його дії та направив його відповідачу для погодження та підпису. Проте відповідач не відреагував на нього, а тому позивач вважає, що у відповідності з положеннями ст.642 ЦК України відповідач прийняв пропозицію, оскільки в строк до 05.06.2015 року не направив мотивовані письмові заперечення до отриманої оферти, а тому є законом передбачені підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що позивач, як керівник комунального закладу культури має працювати на підставі контракту, що визначається також ст.21 Закону України «Про культуру». Контракт, направлений позивачем, не відповідав типовій формі контракту (був особисто розроблений), а тому підстави для підписання контракту відсутні. Крім того представник пояснила, що позивач є звільненим та на даний час не працює у відповідача, а тому підписати контракт є неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.03.2014 року визнано незаконними накази Головного управління культури і мистецтв виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): від 5.07.2012 року №299-к про оголошення догани; від 17.07.2012 року №317-к про звільнення з роботи; від 17.09.2012 року №437-к «Про внесення змін і доповнень до наказу Головного управління культури від 17.07.2012 року за №317-к»; від 5.11.2012 року №537-к «Про внесення змін і до наказу Головного управління культури від 17.07.2012 року №317-к»; поновлено ОСОБА_1 з 5.11.2012 року на посаді директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця»; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Наказом Департаменту культури №73-к від 11.03.2015 року «Про поновлення ОСОБА_1 та звільнення ОСОБА_2» поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця» з 05.11.2012 року.

В пункті 5 наказу зазначено про укладення контракту з генеральним директором Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця» в установленому порядку.

Як пояснили в судовому засіданні сторони, позивачу неодноразово направлявся контракт для підписання, але він не був підписаний позивачем, так як контракт є строковим.

12.05.2015 року ОСОБА_1 подав директору Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Д.Поповій підписаний зі свого боку контракт з генеральним директором Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва». За умовами контракту він є безстроковим.

Наказом №205-к від 15.06.2015 року підписаного директором Департаменту культури було звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця» в перший робочий день після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи, п.5 ст.41 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він оскаржив даний наказ в судовому порядку, на даний час рішення по справі не прийнято.

Наказом №362-к від 21.09.2015 року Департаменту культури були внесені зміни до наказу №205-к від 15.06.2015 року та слова «в перший робочий день після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності» замінено словами та цифрами «21 вересня 2015 року».

Позивач оскаржив в судовому порядку пункт 5 Наказу Департаменту культури від 11.03.2015 року та заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 15.07.2015 року визнано незаконним рішення органу державної влади - Наказу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 березня 2015 року № 73-к „Про поновлення ОСОБА_1 та звільнення ОСОБА_2" в частині пункту 5: „Укласти контракт з генеральним директором Національного історико-архітектурного музею „Київська фортеця" в установленому порядку терміном на один рік"; скасовано пункт 5 Наказу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 березня 2015 року № 73-к „Про поновлення ОСОБА_1 та звільнення ОСОБА_2".

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 15.07.2015 року на даний час не набрало законної сили, оскаржується в апеляційному порядку.

Стаття 21 Закону України «Про культуру» передбачає, що керівники закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними трудового договору (контракту). Укладення контракту регулюється виключно законами України.

Розпорядженням Київського міського голови від 15.07.2013 року за №118 затверджено Порядок укладення контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

За вказаним Порядком, згідно розділу І, визначено, що відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці робітника, умови розірвання договору можуть встановлюватись за угодою сторін.

Контракт як особлива форма трудового договору спрямовується на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності керівника, враховуючи його професійні навички, його правову і соціальну захищеність.

Умови контракту, що погіршують становище керівника, порівняно з законодавством України, є недійсними.

Прийняття на роботу керівника підприємства, установи і організації, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, здійснюється шляхом укладання з ним контракту.

Керівники підприємств, що входять до складу комунальних господарських об'єднань, призначаються на посади відповідно до цього Порядку. Контракт може бути укладений терміном від 1 року до 5 років.

Розділом ІІІ зазначеного Положення визначено порядок укладання контракту.

Наказом Департаменту культури №80 від 24.03.2015 року затверджено Порядок призначення, звільнення керівників закладів та установ культури, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передані до сфери управління Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та укладення з ними контракту.

Як на підставу задоволення заявлених позивачем вимог, позивач посилається на норми Цивільного Кодексу України, зокрема ст.ст. 638, 640, 642. Крім того, як на строк розгляду контракту позивач посилається на статтю 20 Закону України «Про звернення громадян».

Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст.640 ЦК України).

За статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Крім того, згідно з положеннями ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Отже, оскільки позивач в обгрунтуванні заявлених вимог посилається на норми ЦК України, які є загальними нормами, контракт, який просить зобов'язати позивач підписати за рішенням суду є трудовим договором, що регулюється нормами КЗпП України, враховуючи принцип свободи договору та враховуючи, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.03.2014 року не було встановлено обов'язку відповідача підписати контракт, на даний час позивач не займає посаду директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.21 КЗпП України, ст.ст.626, 627, 638, 640, 642 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання підписати контракт - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула