29.09.2015 Справа № 756/1705/15-ц
№ 2/756/3355/15
№756/1705/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевчука А.В.,

при секретарі Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування безумовної франшизи та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода у якій пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1.

Вина водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.02.2012 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована в ЗАТ «ПРОСТО - страхування».

Виконуючи свої договірні зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗАТ «ПРОСТО - страхування» сплатила ОСОБА_1 страхову виплату за мінусом франшизи, яка за договором складає 510 грн.

При цьому, на неодноразові вимоги про сплату позивачу франшизи у розмірі 510 грн. ОСОБА_2 станом на 06.02.2015 року відповіді не надав.

За твердженням позивача у зв»язку із пошкодженням належного йому автомобіля зазнав душевних страждань, порушень встановленого ритму життя. Таким чином, завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в розмірі 2000 грн.

Крім того, позивач вказує, що через бездіяльність та небажання ОСОБА_2 добровільно виконати свої зобов»язання, змушений був звернутися до суду та нести додаткові витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн.

У зв'язку із цим, ОСОБА_1 просив про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

ОСОБА_2 та його представник позов визнали в частині розміру безумовної франшизи, при цьому у решті вимог просили відмовити за недоведеністю.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи встановив наступне.

20.01.2012 року о 9 год. 10 хв. ОСОБА_2 по пр. Оболонському, 52-А в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_2, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено учасниками процесу, що між ОСОБА_2 та ЗАТ «ПРОСТО - страхування» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим Договором забезпечений транспортний засіб автомобіль НОМЕР_2, франшиза 510 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що ЗАТ «ПРОСТО - страхування» виконуючи свої договірні зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування не враховуючи в його розмір франшизу визначену договором.

Згідно ст. 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про стягнення із особи винуватої у скоєнні ДТП суми франшизи за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності яка була вирахувана страховою компанією при компенсації страхового відшкодування - підлягає до задоволення як законна та обґрунтована.

Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди знайшли підтвердження в судовому засіданні частково.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник не відшкодовує моральну шкоду, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Позивач загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в 2000 грн., при цьому обґрунтовує її душевними стражданнями яких зазнав у зв»язку з пошкодженням належного йому автомобіля, порушеннями встановленого ритму життя.

Разом з тим, позивач не обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в такому розмірі, так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи належність пошкодженого транспортного засобу позивачу, факт участі ОСОБА_1 в ДТП виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що із ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення витрат на правову допомогу у розмірі 400 грн., що виключає можливість стягнення зазначених коштів із відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню із відповідача 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 9, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування безумовної франшизи та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Молдови, працює ФОП ОСОБА_2.) на користь ОСОБА_1 510 (п»ятьсот десять) грн. франшизи, 1 000 (одну тисячу) грн. заподіяної моральної шкоди та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук