Справа № 686/277/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015

Хмельницький міськрайонний суд

в складі : головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участю представника позивача - Ходаківського Р.В.,

та представників відповідачів - ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "ОТП Факторинг Україна"

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5

про стягнення заборгованості по кредиту

в с т а н о в и в :

У січні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 30 травня 2006 року між АКБ «Райффайзен банк Україна», правонаступником якого є ЗАТ "ОТП банк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № НGL-001/004/2006.

Згідно умов договору продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП банк» переуступило, а ТОВ ОТП «Факторинг Україна» придбало права на кредитний портфель, згідно умов якого позичальнику 100 000 доларів США строком до 20 грудня 2026 року із сплатою 25% річних із сплатою ануїтетного платежу в розмірі 1425, 38 доларів США.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 30.05.2006 року із відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки за № SR-001/004/2006/ за умовами якого він зобов»язався солідарно з позивальником відповідати перед банком за виконання зобова»язань за означеним кредитом.

Однак позичальник ОСОБА_4 належним чином своїх зобов»язань за договором не виконувала та заборгованість становить 102 955,03 доларів США, з них заборгованість за кредитом становить 94 800, 42 доларів США, заборгованість за відсотками заборгованість за кредитом становить 8 154,61 доларів США та пені 4 621 260,81 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав просить їх задоволити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитом. Суду пояснив, що вказаний розмір пені нарахований за один рік. Стосовно позичальника ОСОБА_4 банк направив пропозицію щодо погашення заборгованості за кредитом, а поручителю ОСОБА_5 вимогу про погашення боргу.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявленого позову не визнав, Суду пояснив, що банк використав право вимоги дострокового погашення кредиту та направив досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором 07.06.2011 року протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги в розмірі 94 800,42 доларів США, відсотків за користування ним. Подав заяву про застосування строків позовної давності, котрий сплинув, оскільки банк звернувся із позовом після спливу трьох років з часу направлення вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 позову про стягнення заборгованості не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_5 отримавши вимогу про дострокове погашення кредиту від 07.06.2011 року не виконав її, і станом на час звернення із позовом до суду минув трирічний строк звернення до суду із означеними вимогами.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 30 травня 2006 року між АКБ «Райффайзен банк Україна», правонаступником якого є ЗАТ "ОТП банк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № НGL-001/004/2006.

Згідно умов договору продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП банк» переуступило, а ТОВ ОТП «Факторинг Україна» придбало права на кредитний портфель, згідно умов якого позичальнику 100 000 доларів США строком до 20 грудня 2026 року із сплатою 25% річних із сплатою ануїтетного платежу.

27 квітня 2009 року між закритим акціонерним банком «ОТП банк» та ОСОБА_4 був укладений додатковий договір №1 на період з 27 квітня 2009 року по 25 вересня 2009 року буде використовуватись процентна ставка «FIDR» в розмірі 7,22%, на період з 25 вересня 2009 року фіксована процентна ставка 12,10%.

26 жовтня 2009 року ПАТ «ОТП банк» та ОСОБА_4 був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору згідно умов якого на період з 26 жовтня 2009 року до 24 березня 2010 року із фіксованою процентною ставкою в розмірі 9,66%, а з 25 березня 2010 року до повного виконання зобов»язань за кредитним договором фіксована процентна ставка в розмірі 12,28%.

Відповідач зобов»язувалась прийняти належним чином використати та повернути позивачеві вказані кредитні кошти у строки, визначені в кредитному договорі.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 05.11.2010 року із відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки за № SR-001/004/2006/ за умовами якого він зобов»язався солідарно з позивальником відповідати перед банком за виконання зобов»язань за означеним кредитом.

Однак з відповідачем ОСОБА_5 додаткових угод про зміну процентної ставки «FIDR» банк не укладав, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності за кредитом.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача стосовно того, що порукою забезпечені боргові зобов»язання в разі зміни їх суми відповідно до пункту 2.1 цього договору. Однак умовами договору визначено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов»язань за кредитним договором у такому розмірі , у такій валюті, у такий строк, і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі.

Окрім того, за змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Отже порука - це строкове зобов»язання, і незалежно від того, встановлений строк його дії договором чи законом, його сплив припиняє суб»єктивне право кредитора.

Відповідно до пункту 1.9 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобов»язань за цим договором. При цьому, виконання боргових зобов»язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Таким чином, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та зазначеного пункту кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

У зв»язку із порушенням умов кредитного договору відповідачем, позивачем 07.06.2011 року позичальнику та поручителю направлені досудові вимоги про дострокове погашення заборгованості, котрі були ними отримані 30.06.2011 року.

У зв»язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 1.9 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 07.06.2011 року вимогу, у тому числі поручителю про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов»язаних із ним платежів не пізніше

Отже у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов»язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Відповідачі з часу направлення вимоги про дострокове виконання умов договору кредитних зобов»язань з 25.02.2010 року не виконували. Цих обставин представник позивача не заперечує.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом обчислюється з моменту отримання позичальником такої вимоги.

Відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Банк не звертався до відповідачів з часу отримання ними вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, тому пропустив строк звернення до суду згідно положень статті 267 ЦК України.

За наведених обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,212, 215 ЦПК України,ст.ст. 256, 257, 261, 267, 559, 1050 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредиту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя :