20 березня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Сенаторова В. М.,
при секретарі - Сергєєвій Н.С.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фортуна - банк» в особі Харківського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-банк» про повернення банківського вкладу, -
Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але надав суду відзив на позовну заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, взявши до уваги відзив відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно п. 1.3 ст. 1 вище вказаних договорів початковий строк розміщення вкладів складає 1 календарний місяць з дня зарахування банком суми вкладу на депозитний рахунок, тобто з 08 травня 2014 року по 10 червня 2014 року. Пунктом 1.4 ст. 1 договорів банківського вкладу передбачено, що кошти з депозитного рахунку повертаються за розпорядженням або за дорученням вкладника шляхом виплати готівкою, платіжними документами або шляхом перерахування на власний поточний (картковий) або інший депозитний рахунок вкладника. Розмір процентів за вкладами складає 8,5 % річних (п.1.5. договорів). Також, відповідно до п. 2.3. ст. 2 договорів банківського вкладу банк сплачує вкладнику нараховані проценти в останній день дії договору.
Згідно із ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України, п. 3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних операцій з юридичним і фізичними особами (затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003р., зі змінами та доповненнями), передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Так, 03.06.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення вкладів у зв'язку з закінченням строку їх розміщення, однак належні їй грошові кошти так і не отримала. /а.с.22/
Також, ОСОБА_2 неодноразово зверталася до відділення ПАТ «Фортуна-банк» з проханням видати належні їй суми вкладів у встановлених межах та в порядку, визначеному законодавством України, незалежно в іноземній валюті чи в національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти на день проведення операції, а саме: 24.10.2014р., 27.10.2014р., 28.10.2014р. /а.с.23-26/
Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не може відмовити у видачі вкладу. Стаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення.
ПАТ «Фортуна-банк» не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження права вкладника розпоряджатися своїми грошовими коштами на власний розсуд.
Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Керуючись положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про повернення суми банківського вкладу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується решти позовних вимог, то суд з приводу них зазначає наступне.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так як, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на 263 дні (з 11 червня 2014 р. по 28 лютого 2015 р.), то також підлягає стягненню три процента річних від простроченої суми боргу, що, згідно наданого позивачем розрахунку, складає 5561 грн. 69 коп. (257290* 3: 100 * 263: 365= 5561,69) та сума інфляційних втрат.
За липень 2014 - 1029 грн. 16 коп. (257290*100,4/100-257290=1029,16).
За серпень 2014 - 2058 грн. 32 коп. (257290*100,8/100-257290=2058,32).
За вересень 2014 року - 7461 грн. 41 коп. (257290*102,9/100-257290=7461,41).
За жовтень 2014 року - 6174 грн. 96 коп. (257290*102,4/100-257290=6174,96).
За листопад 2014 року - 4888 грн. 51 коп. (257290*101,9/100-257290=4888,51).
За грудень 2014 року - 7718 грн. 70 коп. (257290*103, 0/100-257290=7718,70).
За січень 2015 року - 7975 грн. 99 коп. (257290*103,1/100-257290=7975,99).
Загалом з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню 313795 (триста тринадцять тисяч сімсот дев'яносто п'ять) грн. 11 коп.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи, викладені відповідачем в своєму відзиві на позовну заяву вище зазначені висновки суду не спростовують, належними та допустимими доказами не підтверджені, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.
Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3137 грн. 95 коп. підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 88, 169, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 321, 526, 530, 610, 625, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, суд, -
СУДДЯ-