Справа № 755/1111/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." до ОСОБА_2 про визнання ліцензійного договору від 20 березня 2013 року недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати недійсним ліцензійний договір укладений між Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія." та ОСОБА_2 від 20 березня 2013 року; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2014 року засіданням Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." було відсторонено від виконання повноважень Голову правління ОСОБА_4 Після обрання тимчасово виконуючого обов'язки Голови правління ПрАТ "УТСК", у зв'язку з відсутністю звітності про фінансово-господарську діяльність товариства за минулі роки, було винесено питання про проведення ревізії для встановлення реального фінансового стану товариства. Під час проведення ревізії встановлено, що 20 березня 2013 року між ПрАТ "УТСК" та ОСОБА_2 було укладено ліцензійний договір про право використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1". Відповідно до п. 3.1.2. договору позивач зобов'язувався сплачувати відповідачу плату за використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" з 01 квітня 2013 року в сумі 10 000,00 гривень на місяць. 05 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої плата за використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" розраховувалася поквартально та становила 50 000,00 гривень, відповідно 100 000,00 гривень на рік. Окрім збільшення плати за використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", додатковою угодою від 05 липня 2013 року до договору, також було збільшено і штрафні санкції, що становили оплату за використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" 100 000,00 гривень щоквартально, що відповідно становить 400 000,00 гривень на рік. Відповідно до протоколу № 66 засідання позачергових зборів акціонерів ПрАТ "УТСК" від 19 жовтня 2012 року ОСОБА_2 була обрана на посаду ревізора товариства. Крім того, ОСОБА_2 знаходиться в шлюбних відносинах з ОСОБА_5 про, що свідчить відмітка в паспорті зареєстрованого Донецьким міським відділом реєстрації громадянського стану, запис в книзі реєстрації актів цивільного стану № 1518 від 18 жовтня 2002 року, якого 19 жовтня 2012 року на засіданні позачергових Зборів акціонерів ПрАТ "УТСК" було обрано членом Наглядової ради товариства.

Відповідач, будучи заінтересованою особою у вчиненні зазначеного правочину не повідомила у строк встановлений законом Правління ПрАТ "УТСК" про намір вчинення вищезазначеного правочину. Наглядова рада ПрАТ "УТСК, до виключної компетенції якої входять вирішення таких питань, не приймала жодного рішення щодо можливості укладання відповідного договору. Крім того, даний товарний знак містить комбінацію літер, яка повністю співпадає з назвою позивача і є комерційним найменуванням, яке з 1994 року використовується на території України для позначення на бланках підприємства при здійсненні листування, товарах, рекламних продуктах, тощо. Що є неприйнятним факт укладення договорі та оплата за використання власного найменування. Крім того вважають, що договір був укладений за зловмисною змовою Голови Правління ПрАТ "УТСК", окремими членами Наглядової ради та ревізором, з огляду на наступне: договір, було укладено з порушенням вимог чинного законодавства України; вчинення правочину було свідомо приховано від Наглядової ради та Загальних зборів акціонерів; умови договору є неприйнятним та збитковими для товариства; відповідно до п. 8 додаткової угоди від 05 липня 2013 року до договору, відповідач в односторонньому порядку мав змоги розірвати договір у випадку неналежного виконання своїх обов'язків позивачем, чим не скористався аж до моменту звільнення ї від посади ревізора, відсторонення від виконання посадових обов'язків Голови правління ОСОБА_4 та зміни складу наглядової ради.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." - Комаровська А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що 30 серпня 2014 року на засіданні Наглядової ради голова наглядової ради була відсторонена від займаної посади. У вересні 2014 року під час проведення аудиту було виявлено ліцензійний договір від 20 березня 2013 року, укладений між позивачем та ОСОБА_2 Зазначила, що у позивача не має навіть оригіналу даного договору.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." - Руденко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 позов не визнав, з підстав викладених у запереченні проти позовних вимог, долучених до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив суду, що даний спір є надуманим з боку позивача для уникнення майнових зобов'язань.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2013 року між фізичною особою ОСОБА_2 (ліцензіар) та Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія." в особі Голови Правління ОСОБА_4 (ліцензіат) було укладено ліцензійний договір (а.с.75).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Статтею 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачено, що об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 ліцензійного договору, ліцензіар надав ліцензіару дозвіл (видав ліцензію) на використання знака для товарів і послуг - "ІНФОРМАЦІЯ_1" (послуги класу 36) згідно Свідоцтва України НОМЕР_1, виданого Держпатентом України 30 жовтня 1998 року.

Згідно п.п. 1.2. п. 1 ліцензійного договору, право власності на знак належить ліцензіару на підставі договору № 1 про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 02 січня 2013 року та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 22 лютого 2013 року, реєстраційний номер 14129, дата публікації та реєстрації - 11 березня 2013 року.

Статтею 1110 Цивільного кодексу України передбачено, що ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об'єкт права інтелектуальної власності.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 ліцензійного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом строку використання Знаку (дії ліцензії) за цим договором, але не менше ніж до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В подальшому, 05 липня 2013 року між фізичною особою ОСОБА_2 та позивачем було укладено додаткову угоду до ліцензійного договору від 20 березня 2013 року, відповідно до якого п. 3.1.2. договору було викладено в наступній редакції: " 3.1.2. Плата за використання Знаку становить щоквартально (за кожні три місяці) 50 000,00 гривень, починаючи з 01 липня 2013 року, за умови здійснення ліцензіатом оплати у відповідності до п. 3.2. цього договору.

Відповідно до протоколу засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." від 30 серпня 2014 року, засіданням Наглядової ради було вирішено провести службове розслідування щодо діяльності ОСОБА_4 на посаді Голови Правління. Відсторонити з 31 серпня 2014 року від виконання повноважень Голови Правління Товариства ОСОБА_4 на строк до обрання нового Голови Правління.

Статтею 72 Закону України "Про акціонерні товариства", передбачено, що правочин, вчинений з порушенням вимог статті 71 цього Закону, може бути визнано судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач 19 жовтня 2012 року була обрана ревізором товариства, а її чоловік був членом Наглядової ради товариства, у зв'язку з чим остання була заінтересована в укладенні ліцензійного договору. Крім того, відповідач не повідомляла Правління про укладення ліцензійного договору, а Наглядова рада в свою чергу не приймала рішень про надання дозволу на укладення ліцензійного договору.

Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 Статуту Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", метою діяльності Товариства є отримання прибутків шляхом надання послуг по забезпеченню всіх форм страхового захисту особистих, майнових та інших інтересів громадян та юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства", особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства; член її сім'ї - чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства, членам її сім'ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами сім'ї володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак: є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину; отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину; внаслідок такого правочину придбаває майно; бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами). Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості.

Як встановлено судом, відповідач працювала ревізором Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.". В подальшому, позачерговими загальними зборами акціонерів товариства від 30 серпня 2014 року, повноваження відповідача були достроково припинені, що підтверджується відповідним протоколом загальних зборів акціонерів товариства (а.с.68-70).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства", виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати наглядовій раді (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально) інформацію стосовно правочину, у вчиненні якого є заінтересованість, зокрема про: предмет правочину; вартість одиниці товару або послуг, якщо вона передбачена правочином; загальну суму правочину щодо придбання, відчуження або можливості відчуження майна, виконання робіт, надання або отримання послуг; особу, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину. У разі якщо правочин, щодо якого є заінтересованість, порушує інтереси товариства, наглядова рада може заборонити його вчинення або винести розгляд цього питання на загальні збори. Наглядова рада протягом п'яти робочих днів з дня отримання від виконавчого органу інформації про правочин, у вчиненні якого є заінтересованість, зобов'язана прийняти рішення щодо вчинення такого правочину товариством або про відмову від його вчинення. Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом наглядової ради, вона не бере участі в голосуванні з питання вчинення такого правочину. Якщо більшість членів наглядової ради є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину, або якщо наглядова рада не була створена або не прийняла рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, протягом строку, встановленого цією статтею, це питання виноситься на розгляд загальних зборів. Наглядова рада може прийняти рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину.

Згідно п. 8.2.1. п. 8.2. Розділу 8 Статуту Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", Наглядова рада Товариства є органом, що здійснює захист прав Акціонерів Товариства, і в межах компетенції, визначеної чинним законодавством та цим Статутом контролює та регулює діяльність Правління.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Розділу 4 Положення про вчинення значних правочинів та правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість, затвердженого Загальними Зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", протокол № 63, від 22 квітня 2011 року, правочини, щодо яких є заінтересованість, вчиняються Товариством на підставі рішення Наглядової ради Товариства за поданням Правління Товариства, якщо інше не передбачено цим Положенням. Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана з моменту виникнення у неї заінтересованості проінформувати той орна, членом якого вона є, Правління Товариства та Наглядову раду Товариства про наявність у неї такої заінтересованості. Строк повідомлення про вказані обставини визначається згідно чинного законодавства України. Виконання зазначеного обов'язку здійснюється шляхом надання заінтересованою особою до Правління Товариства наступної інформації: предмет правочину; вартість одиниці товару або послуг, якщо вона передбачена правочином; загальну суму правочину щодо придбання, відчуження або можливості відчуження майна, виконання робіт, надання або отримання послуг; строки та інші умови вчинення правочину; особа, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину; проект договору та інших документів, необхідних для вчинення правочину; іншу інформацію та документи, згідно чинного законодавства України.

Згідно п.п. 4.3. - 4.6. Розділу 4 Положення про вчинення значних правочинів та правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість, затвердженого Загальними Зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", протокол № 63, від 22 квітня 2011 року, після отримання інформації від заінтересованої особи, члени Правління Товариства вивчають заяву та додані документи. Строки вивчення та прийняття рішення Правлінням Товариства встановлюються згідно чинного законодавства України. Правління Товариства зобов'язане з моменту отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, розглянути зазначене питання та надати членам Наглядової ради Товариства інформацію стосовно даного правочину. Строки надання вказаної інформації визначаються згідно чинного законодавства України. Наглядова рада Товариства з моменту отримання відомостей, у порядку визначеному цим Положенням, зобов'язана прийняти рішення про вчинення або відмову від вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, якщо інше не буде передбачене чинним законодавством України, рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ "УТСК". У разі якщо правочин, щодо якого є заінтересованість порушує інтереси Товариства, Наглядова рада Товариства може заборони його вчинення або винести розгляд цього питання на Загальні збори.

Як вбачається з Виписки з Протоколу засідання Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." № 19/03/2013 від 19 березня 2013 року, на засіданні Наглядової ради за результатами розгляду подання Правління Товариства про укладення правочину, щодо якого є заінтересованість, між Товариством та Ревізором Товариства ОСОБА_2 на використання Товариством знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" (Свідоцтво НОМЕР_1) будо вирішено ухвалити рішення про вчинення Товариством правочину, щодо кого є заінтересованість, а саме: укласти між Товариством та Ревізором Товариства ОСОБА_2 (особою, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину) ліцензійний договір на використання Товариством знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" (Свідоцтво НОМЕР_1, видане Держпатентом України 30 жовтня 1998 року) згідно вимог чинного законодавства строком по 31 березня 2014 року з оплатою за використання знаку у розмірі 10 000,00 гривень на місяць протягом перших 5-ти днів місяця, з встановленням подвійного розміру оплати при несвоєчасній сплаті, з встановленням відступного в розмірі 2 мільйони гривень за дострокову відмову Товариства від Договору та плати за безліцензійне користування знаком в розмірі 500 000,00 гривень на місяць, з правом дострокового розірвання договору власником знаку при простроченні оплати Товариством та накладення на Товариство штрафу в сумі несплаченої простроченої оплати за використання знаку.

Крім того, з Виписки з Протоколу засідання Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." № 04/07/2013 від 04 липня 2013 року вбачається, що Наглядовою Радою Товариства було прийнято рішення про вчинення Товариством правочину, щодо якого є заінтересованість, а саме: укласти між Товариством та Ревізором Товариства ОСОБА_2 (особою, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину) додаткову угоду до ліцензійного договору від 20 березня 2013 року на використання Товариством знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" (Свідоцтво НОМЕР_1, видане Держпатентом України 30 жовтня 1998 року) зі зміною строку використання знаку по 28 лютого 2015 року, з оплатою за використання знаку в розмірі 50 000,00 гривень щоквартально (за кожні три місяці) протягом 3-х днів після підписання Акту (не пізніше 5-го числа першого місяця наступного кварталу), починаючи з 01 липня 2013 року; з встановленням подвійного розміру оплати при несвоєчасній сплаті, зі збільшенням відступного до 10 мільйонів гривень, з правом дострокового припинення строку дії ліцензії власником знаку при повторному поспіль простроченні оплати Товариством та стягнення плати за безліцензійне використання.

Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 59 цього ж Кодексу визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час, суд кретично відноситься до тверджень представників позивача про те, що витяги з протоколів засідання Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." № 19/03/2013 від 19 березня 2013 року та № 04/07/2013 від 04 липня 2013 року, складені з порушенням форми їх складання, секретарем Наглядової ради ПрАТ "УТСК" повідомлень щодо призначення на 19 березня 2013 року та 04 липня 2013 року засідання Наглядової ради з відповідною повісткою дня не направлялися, оскільки судом в судовому засіданні оглянуті оригінали виписок з протоколів засідання Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." № 19/03/2013 від 19 березня 2013 року та № 04/07/2013 від 04 липня 2013 року, які відповідають Положенню про Наглядову Раду Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", в тому числі пунктам 7.3.4 та 8.27, мітили підпис голови Наглядової Ради Товариства Люліна А.М. та печатку Товариства. Крім того, відсутність у секретаря Наглядової ради відомостей про проведення засідання Наглядової Ради Товариства, не свідчить про не проведення засідання та відсутність відповідних протоколів засідання Товариства.

Частиною другою статті 59 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час, позивачем не надано суду беззаперечних доказів щодо не повідомлення відповідачем Наглядової Ради Товариства про наявність у неї заінтересованості у вчиненні оспорюваних правочинів, невнесення подання правлінню товариства про укладання правочину, щодо якого є заінтересованість, та відповідно не проведення засідань Наглядової Ради Товариства щодо ухвалення рішення про вчинення правочинів, щодо якого є заінтересованість. Посилання представників позивача на те, що обставини повідомлення, внесення подання, проведення засідання Наглядової Ради Товариства, можуть бути встановлені шляхом допиту свідків, не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише шляхом подання до суду письмових документів з діяльності Правління та Наглядової Ради Товариства. Пояснення ж свідків з даного приводу мали б враховуватись у разі заявлення вимог про визнання недійсним рішень Наглядової Ради Товариства, або будь-якого іншого їх оспорення. В той же час, позивачем таких вимог в межах розгляду даної справи не заявлялось та останні не є предметом та підставами заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." до ОСОБА_2 про визнання ліцензійного договору від 20 березня 2013 року недійсним, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних висновків про відмову у позовних вимогах Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія.", судом не вбачається підстав для відшкодування позивачу судових витрат в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 203, 2015, 626, 1109, 1110 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 5 ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", ст. ст. 71, 72 Закону України "Про акціонерні товариства", ст.ст. 4, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 218, 294, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." до ОСОБА_2 про визнання ліцензійного договору від 20 березня 2013 року недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: