АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8896/15 Справа № 175/2325/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, -

В с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину(а.с.2-4).

Позивачка зазначала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2006 року, який розірвано на підставі судового рішення 12 січня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні.

До жовтня 2014 року відповідач приймав участь у вихованні та утриманні сина, за домовленістю сплачував аліменти у розмірі 1000 грн., купував іграшки, одяг, частково покривав витрати на лікування дитини, однак з травня 2015 року відмовився виплачувати аліменти в добровільному порядку.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що відповідач має стабільний високий заробіток, інших дітей або інших осіб на утриманні не має, позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на утримання дитини аліменти у розмірі 50% з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та визначити участь відповідача у додаткових витратах на дитину у розмірі 300 грн. на місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття(а.с.1-4).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року позов задоволено частково(а.с.45-46).

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 800 грн. та 200 грн. додаткових витрат щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 12.06.2015 року до його повноліття. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та визначити участь відповідача у додаткових витратах на дитину у розмірі 300 грн. на місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин щодо фактичних доходів відповідача та порушення судом норм матеріального і процесуального права(а.с.48-52).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.183, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України.

Статтею 185 СК України, яка передбачає участь батьків у додаткових витратах на дитину, визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Із справи видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 12 листопада 2006 року(а.с.5), рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року шлюб розірвано(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю(а.с.8, 15).

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до правильного висновку, що в силу зазначених положень СК України ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи аліменти на утримання дитини у зазначеному у судовому рішенні розмірі, суд виходив з того, що ОСОБА_3 визнав позов про стягнення аліментів у такому розмірі, що підтверджується його заявою(а.с.30), та має можливість виплачувати аліменти саме у такому розмірі.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин щодо фактичних доходів відповідача не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Так, обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), ОСОБА_2 в позовній заяві посилалась на те, що останній має високий стабільний заробіток та постійний неофіційний додатковий дохід.

Разом з тим, належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б підтверджували такі твердження щодо доходу відповідача, ОСОБА_2 не довела, а тому суд прийшов до правильного висновку про визначення аліментів у розмірі, який визнав відповідач.

Крім того, як видно із справи, згідно витягу з наказу ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» від 26 серпня 2015 року №143-к ОСОБА_3 прийнятий до зазначеного товариства на посаду заступника директора фінансового з бюджетування Департаменту фінансового з 27 серпня 2015 року з посадовим окладом 1705 грн.(а.с.43).

Отже, наведене свідчить, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. та 200 грн. додаткових витрат щомісячно, фактично становить 50% відсотків вказаного доходу відповідача.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на свій дохід у зазначеному розмірі, ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечував проти визначеного судом розміру аліментів на утримання дитини.

Твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 отримує значно більший дохід, ніж зазначено в довідці, не можуть бути взяті до уваги, оскільки розмір такого доходу не спростовано. Крім того, визначений судом розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено у передбаченому порядку за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

При встановлених обставинах колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-