У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні позовну заяву публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1 про визнання права власності на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова Олександра Юрійовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 3 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, просило визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв.м.

Позовні вимог обґрунтовано тим, що 29 грудня 2008 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 590 000 грн зі сплатою 25 % річних.

У забезпечення виконання вказаного кредитного договору 29 грудня 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв.м.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, 3 листопада 2010 року нотаріусом вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, який було визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 листопада 2011 року.

Станом на час звернення до суду з указаним позовом заборгованість за кредитним договором становить 813 358 грн 30 коп., що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за банком права власності на нього.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова О.Ю. просить скасувати судові рішення у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із встановлених обставин про те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2013 року, яке набрало законної сили, було відмовлено ПАТ «Банк «Київська Русь» в стягненні заборгованості за кредитним договором у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Крім того, суд встановив, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 листопада 2011 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 3 листопада 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» про поновлення строку позовної давності та правильно відмовив у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками та залишив ухвалене ним рішення без змін.

Такі висновки судів відповідають положенням норм матеріального та процесуального права, а також установленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що відмовою в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки порушено право банку на набуття права власності на предмет іпотеки не заслуговують на увагу, оскільки іпотека має акцесорний характер щодо забезпеченого нею кредитного договору. У разі пропуску строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідний строк є пропущеним і щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яка забезпечує виконання такого кредитного договору.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення ухвалених у справі судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова Олександра Юрійовича, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук