АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1933/2015 Головуючий в 1 інстанції - Кравець Д.І.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування відповідачем спричиненої йому шкоди, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 та відшкодування в зв'язку з цим спричиненої йому шкоди в сумі 33 755 грн. 21 коп., та понесених ним витрат на проведення експертизи 3 300 грн., та на судовий збір 370 грн. 55 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачем ОСОБА_3, яка є власником квартири, що розташована над його квартирою, була залита його кватира, що підтверджується висновком експерта № 17 від 02 вересня 2014 року.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В скарзі посилався на те, що відповідач без дозволу здійснила перепланування в своїй кватирі, що стало причиною залиття його квартири, а тому суд безпідставно відмовив йому в позову. Суд не врахував, що позивач неодноразово звертався до органів ЖЕК з проханням зафіксувати факт залиття проте, останні так і не виконали свого обов`язку, а тому він звернувся до експертної установи, яка встановила, що його квартира була залита з вище розташованої квартири. Так як відповідачка не довела, що шкода завдана не з її вини, у суду були відсутні підстави для відмови. Позивач довів, що квартира, яка була залита належить йому на праві власності, а також довів факт залиття, а тому підстави для відмови в позові відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Відповідачка заперечувала проти задоволення скарги, просила рішення залишити без змін, пояснювала суду, що не заливала квартиру позивача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до висновку спеціаліста, замовленого позивачем від 02 вересня 2014 року причиною пошкодження елементів оздоблення в кімнаті, на кухні та в коридорі в жилій квартирі АДРЕСА_1 являється витік води з вище розташованого простору, що знаходиться над даною квартирою.

Розмір збитків, які завдано позивачу в результаті залиття квартири складає 33755, 21 грн., що зафіксовано в звіті спеціаліста від 11 вересня 2014 року

Звертаючись з позовом позивач посилався на те, що органи ЖЕК, відмовляються від складання акту з приводу залиття його квартири.

Вказані доводи позивача спростовуються, наданою апеляційному суду копією акту від 27 серпня 2014 року, складеного комісією ТОВ «Київжитлосервіс», відповідно до якого було обстежено квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до висновку комісії встановлено, що визначитись з причиною відлущення фарби в житлових приміщеннях цієї квартири станом на 27 серпня 2014 року неможливо, так як вологість в місцях відлущення не виявлено. Залиття з верхньої квартири не відбувалось. На вказаному акті також є відмітка членів сім`ї позивача про невідповідність вказаного акту дійсним обставинам, зроблена 02 вересня 2014 року.

Такий новий доказ, був прийнятий на стадії апеляційного розгляду, так як районний суд, розглянув дану справу не повідомивши належним чином відповідача про день та час її розгляду, а тому остання була позбавлена можливості надати суду заперечення на висунуті до неї вимоги.

Доводи скарги про те, що висновок спеціаліста від 02 вересня 2014 року є належним доказом спричинення позивачу шкоди діями відповідача, колегія не приймає, тому, що працівники ЖЕК, які обстежували квартиру позивача раніше ніж спеціаліст не змогли встановити прямого причинного зв`язку між діями відповідача, та пошкодженнями в квартирі позивача. Крім того висновок спеціаліста на який посилається позивач також не містить категоричного висновку про те, що квартира позивача була залита через неправомірну поведінку з боку відповідача.

Таким чином, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим суду доказам та правомірно відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів також враховує, що позивач приховав від суду існування Акту обстеження його квартири від 27 серпня 2014 року, зазначивши, що працівники житлових органів йому відмовили.

З акту обстеження від 27 серпня 2014 року квартири № 10 в тому ж будинку вбачається, що вказана квартира була залита через халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири № 14 (позивачів та членів його родини).

Таким чином пояснення відповідача в даній справі про те, що позивач висунув до неї вимоги з метою уникнути самому відповідальності за залиття нижче розташованої квартири є обґрунтованими, а тому колегія суддів вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин справи, відповідачка довела суду, що вона квартиру позивача не заливала, а тому не повинна нести відповідальність за ті дії які не вчиняла, в силу вимог ст. 1166 ЦК України.

Посилання представника позивача на те, що під час розгляду справи в апеляційному суді позивачем оскаржено дії працівників ЖЕК, колегія не приймає, тому, що апеляційний суд перевіряє законність постановленого районним судом рішення на час його постановлення. Як вже зазначалось вище, позивачу про вищенаведені акти стало відомо ще на початку вересні 2014 року, а тому він мав можливість їх оскаржити до ухвалення рішення в даній справі.

Інші доводи скарги на правильність постановленого рішення не впливають.

Суд при винесенні рішення правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: