Справа № 473/1114/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Артьомової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказував, що з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 він проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син ОСОБА_4.

Проте в зв'язку з неподанням батьками до органу реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла в зв'язку з чим ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо ОСОБА_4 в адміністративному порядку.

В зв'язку з цим, виходячи з необхідності захисту прав малолітнього, позивач, вказуючи на те, що він є біологічним батьком ОСОБА_4, на підставі ст. 128 СК України просив визнати його батьком останнього та зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей, необхідних для ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син ОСОБА_4.

Проте в зв'язку з неподанням батьками до органу реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла в зв'язку з чим ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо ОСОБА_4 в адміністративному порядку.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3).

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК);

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК) (п. 4).

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9).

В судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_6, довідкою Новогригорівської сільської ради Вознесенського району від 17 березня 2015 року (а.с. 8), довідкою Новогригорівської АЗПСМ від 17 березня 2015 року (а.с. 9) повністю та достовірно підтверджено той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю з 2002 по 2015 роки та що в них народився спільний син ОСОБА_4, тобто здобуто достатньо доказів, що позивач є біологічним батьком дитини, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Щербані Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України - батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області.

Зобов'язати відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 за №03 від 25 квітня 2005 року, вчинений виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, зазначивши в графі прізвище дитини «ОСОБА_4», в графі відомості про батька зазначити «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Щербані Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв