УХВАЛА

26 січня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про вселення.

21.01.2015 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву про зупинення провадження по справі у якій зазначила, що на теперішній час судом розглядається спір про поділ майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Предметом спору при вирішенні спору про поділ майна є житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка для обслуговування вказаного будинку, які ОСОБА_2 просить виділити в його власність. У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 втратить підстави для вселення в спірний будинок. Просила на підставі ст. 201 ч. 1 п. 4 ЦПК України зупинити провадження по цій справі до набрання законної сили судовим рішенням про поділ майна подружжя. Вважала, що зупинення провадження по справі не завдасть шкоди інтересам позивача, оскільки за нею зареєстровано право власності на три квартири, якими вона безперешкодно користується, а адресу однієї з цих квартир позивач зазначає, як адресу свого проживання у цьому позові.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання.

У судове засідання відповідач та його представник не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 201 ч.1 п.4 ЦПК України передбачає, що суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, кримінального чи адміністративного судочинства.

Тобто, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має виходити з того, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в цивільному, кримінальному чи адміністративному порядку, може мати місце в тому випадку, коли в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 20.09.2001 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.4).

Із копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 видно, що вона зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.3).

Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Із пояснень позивача та матеріалів справи встановлено, що судом розглядається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, в тому числі земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1, які ОСОБА_2 просить виділити йому.

Суд вважає, що звернення до суду з такими вимогами та можливий виділ земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не перешкоджає ОСОБА_1 вирішити питання про її вселення в житловий будинок і користування ним, оскільки вона на теперішній час не позбавлена повноважень власника і має право приймати заходи для усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном.

Суд вважає, що спір у справі про поділ майна подружжя, хоч і вирішує правомочність дружини і чоловіка щодо спірного майна не є вирішальним щодо неможливості подальшого провадження у цій справі, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 201-203 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя