Справа № 627/512/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Л.В.Вовк

з участю секретаря - О.С.Казакової,

представника позивача- ОСОБА_1,

позивача- ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

відповідача-Демченка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним,

у с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним.

В позові ОСОБА_2 зазначив , що в жовтні 2009 року домовився з ОСОБА_4 придбати у нього житловий будинок по вул. Китченка,128 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області за 5 000 доларів США. 17 жовтня 2009 року він передав вказану суму дружині відповідача ОСОБА_5, про що була складена розписка. Договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку не посвідчувався. Вважаючи , що він є власником вище вказаного будинку , в січні 2015 року виявив намір оформити вказаний житловий будинок, але дізнався , що будинок належить його матері ОСОБА_3 .На думку позивача , ОСОБА_3 ввела в оману ОСОБА_4 та , шляхом обману, уклала угоду купівлі-продажу спірного домоволодіння . Прохав визнати договір купівлі-продажу домоволодіння недійсним та зобов»язати ОСОБА_3 повернути вказане домоволодіння ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов , прохали задовольнити .

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, прохав задовольнити , пояснивши суду , що дійсно гроші за проданий будинок отримала від ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_5 , а договір купівлі-продажу домоволодіння укладений з ОСОБА_3 , так як вважав , що між матір»ю ОСОБА_3 і її сином ОСОБА_2 була домовленість про оформлення будинку на матір.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала , пояснивши , що дійсно її син ОСОБА_2 в листопаді 2009 року знайшов вказаний житловий будинок в с.Качалівка та запропонував їй придбати . ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 передала ОСОБА_4 32 139 грн. та 20.11.2009 року оформила вказаний житловий будинок в нотаріальному порядку. Всі перебували в здоровому розумі , ясній пам»яті та діяли добровільно, в оману вона продавця не вводила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 2009 року між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони укладено договір купівлі - продажу жилого будинку по вул.Китченка ,128 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області за 32 139 грн..

Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №1525.

Як свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2009 року , ОСОБА_3 є власником спірного домоволодіння.

Відповідно до вимог ст.ст. 655,656,657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Даний договір купівлі-продажу жилого будинку посвідчений нотаріусом, зареєстрований у встановленому порядку і є дійсним.

Ставлячи питання про визнання цього договору недійсним ОСОБА_2 посилається на вимоги ст. 230 ЦК України, вважаючи, що він укладений під впливом обману , оскільки гроші за будинок сплатив саме він дружині відповідача ОСОБА_5 , а договір купівлі-продажу жилого будинку вчинений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин , які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце ,якщо сторона заперечує наявність обставин ,які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Матеріали справи свідчать, що договір купівлі продажу жилого будинку від 20.11.2009 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Ніякого відношення ОСОБА_2 до цієї угоди немає, стороною цієї угоди він не являється.

Як зазначено в договорі купівлі-продажу жилого будинку, продаж зазначеного будинку вчиняється за ціною 32 139 грн. ,які продавець на час вчинення правочину одержав повністю до підписання цього договору .Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. На час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків.

Відповідно до вимог ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін .

Сторони узгодили таку суму продажу і це є їх правом.

Крім того , вказаний договір купівлі-продажу посвідчувався за попередньою згодою подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7, про що свідчить їх підписи у вказаній згоді.

Відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, що не відповідає вимогам закону. Недійсними оспорювані правочини можуть вважаться лише за умови доведеності фактів, що свідчать про порочність даного правочину.

Допитана по справі свідок ОСОБА_5І пояснила, що дійсно отримала гроші від ОСОБА_2 за продаж будинку , а договір купівлі- продажу будинку укладений з ОСОБА_3, про що їй відомо зі слів чоловіка ОСОБА_4 В нотаріальній конторі під час укладення угоди купівлі-продажу жилого будинку 20.11.2009 року вона присутня не була, згода нею на продаж домоволодіння ОСОБА_3 не надавалася.

Показання свідка ОСОБА_5 спростовуються , оглянутою в судовому засіданні письмовою згодою на купівлю-продаж жилого будинку , згідно якої вона 20.11.2009 року надала згоду ,в присутності приватного нотаріуса, на продаж будинку ОСОБА_3 та укладання договору відповідало її вільному волевиявленню.

Щодо наданої розписки ОСОБА_5 про отримання коштів від ОСОБА_2 за продаж будинку , суд вважає , що вказана розписка не є підставою для визнання договору купівлі-продажу жилого будинку недійсним, а якщо позивач і передавав 5 000 доларів США ОСОБА_5, то він вправі звернутися до суду з позовом про стягнення вказаних коштів.

Згідно зі ст. ст.10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що під час укладання угоди сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в здоровому розумі , ясній пам»яті та діяли добровільно , розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору , волевиявлення сторін було вільним , усвідомленим і відповідало їх внутрішній волі , умови договору зрозумілі і відповідали реальним домовленостям сторін.

Будь-яких доказів того, що укладений договір купівлі-продажу жилого будинку від 20.11.2009 року вчинений під впливом обману, суду позивачем надано не було, та суд не вбачає підстав для визнання цього договору недійсним.

За таких підстав в позові ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.215,216 , 230 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6