Провадження № 2/161/4091/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 06.07.2013 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 720. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Покликається на те, що спільне життя не склалось в звязку з різними поглядами на життя, взаємні права та обовязки, умови життя та виховання дитини.

Вказує, що кожен із них має абсолютно протилежні погляди на шлюб та сімю, що унеможливлює продовження подружнього життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи виникали сварки.

На даний час вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально.

Крім того, відповідач не бере участі у вихованні неповнолітнього дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання.

В звязку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновити її дошлюбне прізвище «Мотовільська», а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 1200 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06.07.2013 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 720, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №082497 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів, суд встановив, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за правильне та доцільне шлюб між ними розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вимога позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища є підставною та підлягає також до задоволення.

Крім цього, із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 180601 від 09.08.2013 року вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоровя дитини.

Зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 1200 грн. щомісячно.

Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці у визначеному судом розмірі і до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. по задоволеній вимозі по стягненню аліментів

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 81, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України ст. ст. 84, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянкою ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Мотовільська) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 06.07.2013 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 720 розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище позивача «Мотовільська».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк