АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 663/387/15ц Головуючий в суді 1 інстанції Ведмідська Н.І.
Номер провадження: 22-ц/791/2378/15 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення пені внаслідок несвоєчасної сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

18.02.2015р. ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені, внаслідок несвоєчасної сплати аліментів в розмірі 53648,18 грн., за період із 07.04.2011р. по 30.11.2014р., вказуючи, що відповідач за рішенням суду зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_6, 2006 р.н. по 500 грн. щомісячно.

За розрахунком виконавчої служби заборгованість із несплачених відповідачем аліментів становить на 31.12.2014р. - 242,08 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2015р. позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючий від імені ОСОБА_4, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки суд не врахував часткове погашення ним заборгованих сум, 500 грн. у липні 2010р., та липні 2011р. та не допитав свідка на підтвердження сплати цих сум. В грудні 2011р. позивачка отримала в установі банку оплату аліментів в сумі 100 доларів США. Також суд не врахував, що позивачка без поважних причин не звертала виконавчий лист до примусового виконання, оскільки рішення суду про стягнення з нього аліментів набрало чинності 31.05.2011р., а дублікат виконавчого листа виданий 09.11.2011 р. У період часу з квітня 2011р. по січень 2012р. боргу по алемінтах не було. Про наявність заборгованості він повідомлений не був, а тому пеня може бути стягнута лише з часу коли він був повідомлений про заборгованість.

Крім того вважає, що пеня має бути розрахована на щомісячні платежі, а не на всю суму заборгованості, як це зробив суд. Просив рішення суду скасувати і відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що ОСОБА_4 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 2006 року народження, у розмірі 500 грн. на місяць.

Дублікат виконавчого листа стягувач отримала 08.12.2011р. та звернула до примусового виконання, провадження у якому відкрито за постановою державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ від 09.01.2012р.(а.с. 119,78,79).

Про наявність обов'язку до сплати аліментів у визначеному судом розмірі відповідач був обізнаний, оскільки через свого представника, ОСОБА_3 звертався до органу примусового виконання із відповідною заявою, та повідомив, що у добровільному порядку в грудні 2011р. сплатив 800 грн. аліментів, а постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 28 січня 2012р. (а.с. 80,122).

Як зазначено у частині першій ст. 199 СК України, неустойка може бути стягнута із особи, винної у простроченні сплати аліментів. Отже слід виходити із презумпції вини боржника у простроченні щомісячних платежів. У зв'язку із чим тягар доведення протилежного покладається на винну особу.

Враховуючи встановлені обставини справи, визначену органом примусового виконання заборгованість по сплаті відповідачем щомісячних платежів та відсутність належних доказів на підтвердження заперечень відповідача про те, що про наявність заборгованості по аліментах він повідомлений не був, суд дійшов правомірного висновку щодо визначення початого строку для стягнення неустойки, починаючи із червня 2011р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що всі платежі внесені відповідачем в рахунок погашення заборгованих сум, включаючи розписки стягувача, видані в червні 2013р., та платіжні документи відділень зв'язку та банківських установ за весь період часу враховані на наведеному судом розрахунку.(а.с. 166)

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом платежу в розмірі 1587 грн. в червні 2012р. не приймаються до уваги, оскільки у цей період часу відповідачем фактично сплачено суму 793 грн., що підтверджено фіскальним чеком про оплату 808,86 грн., із яких плата переказу - 793 грн., а решта 15,86 грн. послуги поштового зв'язку (а.с.82).

Крім того, вказаний у розрахунку відповідача платіж 500 грн. в серпні 2011р. не підтверджений належними доказами та не врахований у розрахунку заборгованості виконавчої служби, а тому правомірно не прийнятий судом для обчислення пені.

Не спростований і висновок суду щодо не врахування ним довідки банківської установи щодо факту отримання позивачкою грошового переказу у розмірі 100 доларів США, як оплата аліментів, однак позивач заперечує ці доводи та зазначає, що вказана сума сплачувалась не в рахунок аліментів.

Платіж у банківській установі за відсутності інших доказів на підтвердження доводів відповідача стосовно цільового призначення, зарахувати як виконання аліментних зобов'язань відповідача не можна.

Також не може бути прийнятим розрахунок пені наданий відповідачем на а.с. 162, оскільки в даному розрахунку пеня нарахована на місячний платіж 500 грн., без врахування сум заборгованих платником за попередній період до часу погашення цієї заборгованості, чим фактично зменшений період за який нарахована пеня. У розрахунку, наведеному у судовому рішенні враховано як всі платежі так і весь час прострочення щомісячних платежів відповідачем за кожний день прострочення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: