У х в а л а

6 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

Мостової Г.І., Юровської Г.В.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», третя особа - Головне управління Державного земельного агентства у Запорізький області, про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дана» (далі - ТОВ «Дана») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Пахар» про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Дана» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, позов ТОВ «Дана» задоволено.

Визнано за ТзОВ «Дана» право користування земельною ділянкою № 57 на умовах викладених у договорі оренди земельної ділянки № 6 від 18 січня 2008 року на строк до 18 січня 2018 року.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 07 серпня 2013 року, укладений між ТзОВ «Пахар» та ОСОБА_3, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2013 року за індексом 7662935 та скасовано його державну реєстрацію.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року, касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ТОВ «Дана» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

ТОВ «Дана» посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. 764 ЦК України, ст. ст. 15, 33 Закону України «Про оренду землі».

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом про визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою водного фонду та водним об'єктом;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, зобов'язанням вчинити певні дії;

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року та від 23 квітня 2014 року, судом касаційної інстанції скасовано судові рішення та справу передано на новий судовий розгляд.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного в постанові від 23 квітня 2014 року в справі № 6-30цс14, справа має переглядатись за всіма доводами заяв, посиланнями на всі судові рішення щодо неоднакового застосування норм матеріального права, які додано до заяви про перегляд, незалежно від того, висловлена правова позиція щодо неправильності застосування норми матеріального права в судовому рішенні, ухваленому по суті, чи в ухвалі про передачу справи касаційним судом на новий розгляд.

Як убачається зі змісту ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року та від 23 квітня 2014 року при постановленні вказаних ухвал суд касаційної інстанції не висловлював правову позицію щодо правильності застосування норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви також:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим з попереднім орендарем;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року у справі за позовом про поновлення договору оренди землі;

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах потрібно розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, від 11 вересня 2013 року на які посилається заявник, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки вищевказані судові рішення касаційної інстанції ухвалені у справах, де предмет спору, зміст позовних вимог не є тотожними та ухвалені у справах за різних встановлених судами фактичних обставин, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», третя особа - Головне управління Державного земельного агентства у Запорізький області, про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» про визнання договору оренди землі таким, що припинив свою дію, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: В.М. Коротун

Т.О. Писана

Г.І. Мостова

Г.В. Юровська