Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2379/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

15.10.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Дьомич Л.М.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренду землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренду землі.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що договір оренди землі він не підписував, відтак відповідач користується земельною ділянкою позивача за відсутності на те згоди та волевиявлення позивача. Крім того, в договорі виправлений строк на який він укладався, дату здійснення виправлення та ким вчинене виправлення не зазначено.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, представник ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, з підстав порушення, на його думку, норм матеріального і процесуального права та недоведеності обставин, які суд вважав встановленими. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України повно з'ясував всі обставини справи та дав їм належну оцінку.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2001 року ОСОБА_3 Буховецькою сільською радою народних депутатів виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 007833 на земельну ділянку площею 6,82 га, розташовану на території Буховецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

04 вересня 2009 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди терміном на десять років, за яким об'єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 6,82 га, належна позивачу на підставі Державного акту НОМЕР_1., який зареєстрований 25 травня 2010 року Бобринецьким відділом Кіровоградської регіональної філії ДП « Центр ДЗК» № 10.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносити щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення власника, є підставою для визнання договору недійсним (ст.ст. 203, 215 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності під час розгляд справи доводів позивача про порушення його прав як власника та орендодавця, оскільки спірний договір не підписував. На підтвердження вказаних доводів, позивачем будь-яких належних та допустимих доказів не надано, оскільки для з'ясування питання щодо належності підпису особі потребує спеціальних знань у галузі почеркознавства, якими суд не володіє, а від призначення почеркознавчої експертизи позивач та його представник відмовилась посилаючись на відсутність коштів.

Судом першої інстанції також було встановлено про наявність у позивача волевиявлення на укладення спірного договору, що також підтверджується його поясненнями та свідка ОСОБА_6 За недоведеністю позивачем фактів порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду, підстави для судового захисту цих прав відсутні.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що позивач про порушення своїх прав дізнався 25 травня 2011 року, однак в судовому порядку протягом трьохрічного строку позовної давності договір не оспорив, до суду звернувся 27 травня 2015 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності.

Згідно ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної даності, порушене право підлягає захисту. У зв'язку з тим, що позовна давність застосовується у разі наявності підстав для задоволення позову по суті спору, суд відмовив у його застосуванні.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Колегія судів судової палати погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх вірними.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді