Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 10 130,00 дол. США на споживчі потреби, а відповідач зобов'язався повертати наданий кредит частками щомісячно в терміни та в обсягу, встановленому графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 14.08.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, та щомісячно сплачувати за користування кредитом проценти у порядку та у розмірі, встановленому договором (п. 1.3. кредитного договору).

Зазначають, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач тривалий строк порушує умови договору та не здійснює своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту та процентів, а саме з жовтня 2011 року у зв'язку з чим в нього станом на 09.12.2014 року наявна заборгованість, яка становить 4 926 доларів США 16 центів, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 76 737 грн. 36 коп., з яких: 3 479,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 54 199,01 грн. - заборгованість за кредитом; 721,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 11 245,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 328,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 964,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України звертаються з даним позовом до суду та просять стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену заборгованість та судові витрати.

В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, представником позивача до суду надано клопотання згідно якого останній просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Крім того, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (Кредитний договір), згідно умов якого Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 10 130 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати укладення Договору, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. Строк кредитування складає з 14.08.2007 року до 14.08.2014 року. Строк дії Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування (а.с. 19-30).

Суд проаналізувавши зміст вищезазначених правовідносин, які виникли між сторонами приходить до висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Так стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вже зазначалося вище, сторони в укладеному між ними Кредитному договорі погодили, що Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 10 130 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Судом встановлено, що Банком були надані відповідачу кредитні кошти в розмірі погодженому ними в Договорі, а саме 10 130 дол. США, шляхом їх зарахування на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 у Банку, код Банку (МФО) 351005.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об'єктивно підтверджується наданим суду Звітом про погашення за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2007 року за період з 14.08.2007 року по 01.04.2015 року, який суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність пояснень представника позивача в своєму позові про належне виконання Банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами Кредитним договором.

Як вбачається з п. 3.4. Кредитного договору, сторони погодили, що позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у Договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит і інші грошові платежі на рахунки Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З системного аналізу зазначених статей ЦК України з іншими його нормами можна зробити висновок, що на сторін договору покладається взаємний обов'язок з виконання взятих на себе зобов'язань належним чином, відповідно до погоджених умов в укладеному ними договорі, тобто кредитор має виконати належним чином взяті на себе свої зобов'язання, а боржник свої.

Як вбачається зі змісту статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно в п. 1.2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору)…

Судом встановлено, що сторонами було визначено графік погашення кредиту та укладено відповідний Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2007 року.

Як вбачається із зазначеного графіку погашення кредиту, сторони погодили, що повернення кредиту Позичальником здійснюється кожного місяця починаючи з 14.08.2007 року до 14.08.2014 року шляхом зменшення заборгованості на 120, 60 дол. США (розмір щомісячних платежів повинен складати не менше 120, 60 дол. США).

З викладеного можна зробити висновок, що укладений між сторонами Кредитний договір містить умову, згідно якої на відповідача був покладений обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням).

Як вже зазначалося вище відповідачем грошові кошти (кредит) були отримані в повному обсязі, погодженому в укладеному Кредитному договорі, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості в той же час судом встановлено, що останній свої зобов'язання за договором, які стосуються повернення кредиту та сплати процентів за його користування в строки та розмірі визначені в Додатку № 1, який є його невід'ємною частиною, належним чином не виконано, а саме останній після отримання кредиту не здійснював вчасно сплату зазначених платежів у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 09.12.2014 року становить: 3 479, 31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року - 54 199, 01 грн. - заборгованість за кредитом; 721, 91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року - 11 245, 57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується наданою суду Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом та Довідкою-розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с. 4-5, 6-15), які суд визнає достовірними та правильними, оскільки вони не спростовані відповідачем, та приймає їх до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст. 57-59 ЦПК України, які підтверджують факт виникнення заборгованості та її розмір.

Судом встановлено, що з 09.12.2014 року (день здійснення розрахунку заборгованості) по сьогоднішній день, відповідачем вищезазначена сума заборгованості в добровільному порядку погашена не була.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення права позивача, як Кредитора у зобов'язанні, яке виникло між ним та відповідачем, у зв'язку з чим суд вважає його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 3 479,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 54 199,01 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 721,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 11 245,57 грн., доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 4.1. Кредитного договору, сторони погодили, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором та/або «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні,

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату

нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті;

- пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого Договором та/або «Кредитним договором».

Як вбачається з наданих суду Довідок-розрахунків пені від 09.12.2014 року, позивачем було нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 10 328, 06 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 964, 72 грн. (а.с. 15, 16, 17).

Суд визнає зазначені Довідки-розрахунки достовірними та правильними, оскільки вони не спростовані та не оскаржені відповідачем, та приймає їх до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст. 57-59 ЦПК України, які підтверджують факт нарахування пені та її розмір.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 10 328, 06 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 964, 72 грн.

Стаття одинадцята ЦПК України визначає, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 767, 37 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 525, 526, 530, 546, 548, 549, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2007 року, а саме:

- заборгованість за кредитом в розмірі 3 479, 31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 54 199,01 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 721,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2014 року складає 11 245, 57 грн.;

- пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 10 328,06 грн.;

- пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 964,72 грн.,

а всього стягнути 76 737, 37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , судовий збір в розмірі 767, 37 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко