АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/2078/14-ц 22-ц/774/930/К/15
Справа № 193/2078/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/930/К/15 Шумська О.В.
Категорія - 34 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Савіної Г.О.

при секретарі: Голуб О.О.

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3;

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5;

представника ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" - Бохан Оксани Миколаївни,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником автомобіля марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_1, згідно реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 07.11.2009 року Апостолівським ВРЕР ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області.

08.01.2013 року ОСОБА_4, який керував автомобілем марки ВАЗ 21013, реєстраційний № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_7, згідно реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_5 виданого Апостоловським МРЕВ ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області здійснив зіткнення, на перехресті вулиць Поштова та під'їзної дороги до вул. Молодіжна у сел. Софіївка Дніпропетровської області, з його автомобілем марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_1.

Згідно Постанови Софіївського районного суду від 05.04.2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні зіткнення з автомобілем, яким позивач керував і накладено стягнення, згідно ст. 124 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Апеляційний суд змінив Постанову Софіївського районного суду від 05.04.2013 року і призначив ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Внаслідок цієї дорожньої пригоди, винним у скоєнні якої судом визнано ОСОБА_4, позивачу заподіяно матеріальну шкоду.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди експерта Рейнюк О.В., що працює на підставі Свідоцтва № 543, виданого Міністерством юстиції України 29.11.2013 року, що оцінка пошкоджень автомобіля марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить позивачу на підставі реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 07.11.2009 року Апостолівським ВРЕР ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області проведеної 11.09.2014 року, вартість матеріальної шкоди завданої ОСОБА_2 пошкодженням при ДТП належного йому автомобіля марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_3, становить 6329,60 грн., оплата послуг експерта - 650 грн., телеграма відповідачу - 123,00 грн., витрати на паливо для доставки автомобіля на експертизу - 563,5 грн. Загальна сума завданих матеріальних збитків складає - 7666,10 грн.

Крім того, внаслідок цієї дорожньої пригоди, позивачу заподіяно відповідачем, крім матеріальної, також і моральну шкоду.

Згідно уточнених позовних вимог позивач просив суд відшкодувати солідарно за рахунок відповідача ОСОБА_4 та ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за завдану матеріальну шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки в сумі 7666,1 грн. Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_4 та ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати в сумі 507,2 грн. Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_4 та ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» моральну шкоду 10000 грн.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В решті позову в задоволенні відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, у зв'язку із чим шкоду, завдану позивачу, має відшкодувати винна особа у скоєнні ДТП - ОСОБА_4

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_1, згідно реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 07.11.2009 року Апостолівським ВРЕР ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області.

08.01.2013 року ОСОБА_4, який керував автомобілем марки ВАЗ 21013, реєстраційний № НОМЕР_2, згідно реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_5 виданого Апостоловським МРЕВ ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області здійснив зіткнення, на перехресті вулиць Поштова та під'їзної дороги до вул. Молодіжна у сел. Софіївка Дніпропетровської області, з автомобілем позивача марки Хюндай, реєстраційний № НОМЕР_1.

Згідно постанови Софіївського районного суду від 05.04.2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і- накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області постанову Софіївського районного суду від 05.04.2013 року змінено і призначено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля Хюндай складає 6329,60 грн.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми відшкодування матеріальної немає.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положення ст. 1194 ЦК України, якою визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: п. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 16 ч 4 Постанови № 4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_4, як завдач шкоди позивачу, не повідомив страховика, а саме ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про настання страхового випадку, а тому у тієї не виникло обов'язку відшкодовувати за нього завдану позивачеві шкоду, проте обов'язок по відшкодуванню завданої шкоди позивачу покладено на завдача цієї шкоди, тобто на ОСОБА_4

З огляду на викладене ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не має обов'язку на солідарне відшкодування позивачу матеріальної шкоди.

На підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_4, як завдача шкоди, на користь позивача матеріальних збитків, що підтверджені документально, а саме: матеріальної шкоди в розмірі 6329 грн. 60 коп., 650 грн. оплати послуг експерта, 123 грн. вартості телеграми відповідачу, 563 грн. 50 коп. вартості доставки автомобіля на експертизу та 484 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 6329 (шість тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 60 коп., та судові витрати по справі: 650 (шістсот п'ятдесят) грн. оплата послуг експерта, 123 (сто двадцять три) грн. телеграма відповідачу, 563 (п'ятсот шістдесят три) грн. 50 коп. доставка автомобіля на експертизу, 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: