УхвалА

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Новоодеська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту спільного будівництва та користування майном, усунення перешкод у користуванні спільним майном, шляхом заборони вчиняти певні дії, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 2006 року є власником квартири АДРЕСА_1, а власником квартири № 38 цього ж будинку є ОСОБА_5

Зазначала, що при купівлі квартири попередній її власник повідомив, що спільно з власником квартири № 38 використовували розташований у дворі будинку басейн для зберігання питної води.

Посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає її у користуванні басейном та не визнає таке право, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила встановити факт спільного будівництва та користування басейном власниками квартир № 38 і № 40, заборонити відповідачці вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання їй у користуванні басейном, стягнути Ѕ вартості встановленого загального лічильника для басейну, а також 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Заборонено ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання користуванню басейном для питної води власнику квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 300 грн витрат на правову допомогу. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року рішення районного суду в частині задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном та розподілу судових витрат скасовано та в цій частині у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане судове рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Отже, у частині, в якій ОСОБА_4 відмовлено в позові, судові рішення не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та відмовляючи у задоволенні цих вимог, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що рішенням виконавчого комітету Новоодеської міської ради Миколаївської області від 15 січня 2004 року № 12 дозвіл на будівництво басейну для питної води, а також дозвіл на виконання земельних робіт для будівництва цього басейну видано власнику квартири АДРЕСА_2, в яких відсутнє посилання на спільне будівництво басейну з власником квартири № 40. Отже, басейн є приналежністю головної речі - квартири № 38.

Також позивачка не надала доказів, що власник квартири № 40 отримав дозвіл для будівництва басейну для обслуговування своєї квартири, а, крім того, колишній власник квартири № 40 не уповноважував ОСОБА_4 захищати його інтереси щодо вимоги про спільне будівництво басейну, і з часу закінчення будівництва басейну таких вимог не заявляв.

Отже, судове рішення є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта