Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш» в особі Старжинської Ольги Василівни про стягнення матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш» в особі Старжинської Ольги Василівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 лютого 2015 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача спричинені йому матеріальні збитки в розмірі 150 грн, які він заплатив за неякісну консультаційну послугу та 150 000 грн моральної шкоди, оскільки його образило подібне ставлення до нього, як ветерана війни, зі сторони працівника товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш» Старжинської О.В.

Позов мотивував тим, що він звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш» (далі - ТОВ «Флеш») з приводу отримання юридичної консультації, за яку сплатив 150 грн. Вказував, що надана юристом Старжинською О.В. консультація була неякісною, проведена не повно та відповідачем не враховано, що він є ветераном війни інвалідом 2 групи та має пільги. Крім того, йому стало відомо, що Старжинська О.В., яка виступала від імені ТОВ «Фреш» не є адвокатом та на його думку не має права надавати юридичні послуги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від

24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 лютого 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Фреш» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 150 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Фреш» в особі Старжинської О.В. просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди виходили з того, що позивач не отримав якісної послуги, що в силу ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для відшкодування завданих йому збитків.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що ТОВ «Флеш» є юридичною особою, одним із видів діяльності якої є діяльність у сфері права.

Наказом від 2 квітня 2010 року Старжинська О.В. прийнята на посаду заступника директора зазначеного підприємства та відповідно до своєї посадової інструкції зобов'язана надавати юридичні послуги клієнтам.

8 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Флеш» за наданням йому юридичної консультації, яка була надана працівником

ТОВ «Флеш» Старжевською О.В. За консультацію ОСОБА_3 сплатив

150 грн.

Вирішуючи спір, суди вважали доведеним, що надана позивачу з боку відповідача консультація є неякісною. Зі змісту судового рішення вбачається, що висновок суду ґрунтується лише на показах позивача.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1819/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Згідно із ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до п. 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Відповідно до положень ст. ст. 303 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2008_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 304 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2095/ed_2008_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою про апеляційне провадження.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд

у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України на вказане уваги не звернув, не встановив у чому полягали недоліки наданої послуги, якою була відповідь Старжинської О.В. на задане ОСОБА_3 запитання, чим не задовольнило його така відповідь та до яких наслідків призвело надання як їм зазначено «неповних», «не вичерпаних» відповідей.

Викладене свідчить про те, що при розгляді справи, судом не встановлені фактичні обставини справи, встановлення яких має суттєве значення для правильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду в частині стягнення майнової шкоди, з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш» в особі Старжинської Ольги Василівни задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 лютого 2015 року в частині стягнення майнової шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук О.В. Умнова

І.М. Фаловська