Справа № 214/5853/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

про повернення заяви про забезпечення позову

29 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

при секретарі Соколовській Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності. Окрім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на будинок № 7 по вул.. Железнякова в м. Кривому розі, що належить відповідачу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України, встановлює, що позов забезпечується шляхом: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною провадити певні дії; забороною іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Суд, дослідивши заяву, дійшов висновку про неможливість її задоволення оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема не зазначено, яким саме чином невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення в подальшому.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Проте, на момент постановлення ухвали про накладення арешту на майно відповідача, позивачем не надано документів про наявність у відповідача майна, документів про його вартість для вирішення питання щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та не встановлено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і чим це підтверджується.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову, подану ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Хомініч С.В.