Справа № 2/243/3005/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2015 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
При секретарі Останькович А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим та розірвання угоди про надання послуг правової допомоги та про стягнення сплаченої по угоді суми та про відшкодування моральної шкоди, -
12.06.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання припиненим та розірвання угоди про надання послуг правової допомоги та про стягнення сплаченої по угоді суми та про відшкодування моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.03.2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір про надання правовою допомоги. Згідно даної угоди виконавець зобовязаний був надавати йому юридичну допомогу, складати до суду документи, представляти законні інтереси у суді з питання стягнення компенсації моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя при виконання трудових обовязків з Фонду соціального страхування та з шахти ім. О.Ю. Гагаріна (м. Горлівка). Згідно умов договору він зобовязаний був сплатити гонорар, згідно додатку 1 до вказаного Договору. Результатом виконання вказаної угоди ОСОБА_2 повинно було бути отримання ним грошової компенсації за моральну шкоду завдану ушкодженням здоровя при виконання трудових обовязів з Фонду соціального страхування та з шахти ім. О.Ю. Гагаріна у результаті надання ОСОБА_2 правової допомоги. При підписанні договору він сплатив відповідачці 1 300 грн. Строк дії вказаної угоди, згідно п. 5.1 був встановлений безстроково, до виконання сторонами взятих на себе зобовязань. З 21.03.2008 року ОСОБА_2 не надавала правову допомогу, відомості про представлення інтересів в суді відсутні, компенсація ним так і не була отримана. Акт прийому-передачі виконаних робіт ним так і не був підписаний. Вважає, що дії відповідачки суперечать чесній підприємницькій практиці та вважає, що вказана угода не виконувалась відповідачкою з 21.03.2008 року та в подальшому, тому її необхідно визнати припиненою та розірвати. Також зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк та одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. При таких обставинах вважає, що з відповідачки повинно бути стягнено на його користь сплачені суму 1 300 грн по вказаній угоді з урахуванням встановленого індексу інфляції 1 888 грн. 90 коп. за весь період користування його грошима та 3% річних в сумі 281 грн. 26 коп. а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, у якій зазначив, що просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.20), надав клопотання про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.19). Оскільки позивач належним чином повідомлений по час, дату і місце розгляду справи, то згідно зі ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до оголошення у пресі (а.с.42), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 21.03 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 біла укладена угода, з якої вбачалось, що довіритель (ОСОБА_1І.) поручає, а представник (ОСОБА_2А.) бере на себе обовязок надавати юридичну допомогу в обємах та на умовах, передбачених даною угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Нормою статті 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.
Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Вимоги ст. 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Умовами договору про надання правової допомоги громадянину від 21.03.2008 року (пункт 2 Угоди) передбачено, що захисник приймає на себе виконання наступних робіт:
●Юридичні консультації та правова допомога довірителю в питанні: стягнення моральної шкоди з Фонду СНС ш. «Им. Ю.О. Гагарина»;
●Збір необхідної документації;
●Підготовка документів для звернення до суду;
●Представництво інтересів в суді першої та другої інстанції;
В свою чергу довіритель, забезпечує свого представника своєчасно усім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених дійсним договором, в тому числі документами в витребуваній кількості примірників.(пункт 3.1 Угоди).
Таким чином, посилання позивача в своїй позовній заяві на те, що результатом угоди зі ОСОБА_2 повинно було бути отримання ним грошовою компенсації за моральну шкоду завдану ушкодженням здоровя при виконання трудових обовязів з Фонду соціального страхування та з шахти ім. О.Ю. Гагаріна у результаті надання ОСОБА_2 правової допомоги не відповідає умовам угоди, оскільки такий результат не викладений у змісті угоди.
Крім того, позивачем не надано будь яких документів та інших доказів, на підтвердження його доводів стосовно бездіяльності відповідачки по виконанню договору, про ненадання правової допомоги за вищевикладеною угодою, у звязку з чим відсутні підстави для припинення та розірвання угоди.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не подано суду переконливих доказів та не доведені обставини, на які він посилається, у звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 212, 213, 214, 215,224-226 ЦПК України, ст. 203,509,526,626,629,901,903, України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим та розірвання угоди про надання послуг правової допомоги та про стягнення сплаченої по угоді суми та про відшкодування моральної шкоди відмовити, у звязку з відсутністю підстав.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3