21.09.2015 Справа № 756/9315/15-ц
Унікальний №756/9315/15
Провадження №2/756/4699/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконна І.В.,

за участі секретаря - Клімковської Х.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна баба по лінії батька - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцем за заповітом після померлої була мати позивача ОСОБА_2 (відповідач), однак вона до цього часу спадщину так і не прийняла. Спадкоємцем першої черги за законом є син померлої ОСОБА_4 (батько позивача), однак він помер ще до відкриттяспадщини, тому за правом представлення єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. Про те що відповідач не прийняла спадщину за заповітом позивач дізнався тільки в червні 2015 року. Після цього позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, але 02.07.2015 року Одинадцята Київська державна нотаріальна контора надала відповідь щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

У вказаний законом строк позивач не міг звернутись про прийняття спадщини після померлої, оскільки був впевнений, що спадщину прийняла його мати (відповідач), тому дані причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач просить вважати поважними.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнавала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_1 (позивача) згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідач) (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження матір'ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (а.с.16). Тобто ОСОБА_3 є рідною бабою позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 11 (а.с.10).

Згідно Договору купівлі-продажу від 03 червня 1992 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

За життя 07 серпня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все майно, що буде їй належати на день смерті - ОСОБА_2 (відповідач) (а.с.15).

Судом встановлено, що станом на день судового засідання відповідач не прийняла спадщину від померлої ОСОБА_3, тобто пропустила встановлені законодавством строки прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Син померлої ОСОБА_4 (батько позивача) помер ще до відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З урахуванням вищезазначеного встановлено, що позивач відносно майна померлої є спадкоємцем за законом першої черги.

У судовому засіданні позивач зазначив, що пропустив строки прийняття спадщини, оскільки вважав, що спадщина вже прийнята відповідачем (його матір'ю), але в червні 2015 року він дізнався, що спадщина відповідачем не прийнята, і спадкове майно померлої ОСОБА_3 ще й досі належить їй.

У зв'язку з тим, що позивач був впевнений, що спадщина прийнята його матір'ю за заповітом, суд вбачає причини пропущення строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними, тому позивачу необхідно продовжити такий строк.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами ж будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1221, 1261, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 84, 88, 196, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на три місяця з дня набрання рішенням у справі законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя І.В. Белоконна