Провадження № 2/344/4713/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

27 жовтня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківськ цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що 24 червня 2011 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00046807, за яким позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 8 500,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становить 15 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту. Проте відповідач свої зобовязання, передбачені договором, не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що станом на 21 серпня 2015 року становить на загальну суму 9 170,72 грн., яка складається з заборгованості по сплаті відсотків у сумі 13,86 грн., штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 9 156,86 грн.

У судове засідання представник позивача не прибула, проте надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 червня 2011 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1, Банком, та ОСОБА_5, Позичальником, укладений договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00046807, за яким позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 8 500,00 грн.

При цьому відповідач був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати процентів за його користування, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 5-9).

Неналежне виконання відповідачем обовязків за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00046807 від 24.06.2011 року призвело до виникнення заборгованості станом на 21 серпня 2015 року на загальну суму 9 170,72 грн., що складається з:

- по поверненню кредиту 0,00 грн.;

- по сплаті відсотків 13,86 грн.;

- по сплаті комісії 0,00 грн.;

- штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 9 156,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4).

Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не представлено.

Згідно із п. 2 спеціальної частини договору № ВLаЖГА00046807 від 24.06.2011 року, термін повернення кредиту 24 червня 2014 року.

За користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 15 % річних (п. 3 спеціальної частини договору).

Пунктом 4 спеціальної частини договору встановлено комісію за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с. 5).

П. 2.5.2 загальної частини укладеного договору встановлює, що Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом(а.с. 6).

Згідно п. 4.2 загальної частини договору, у випадку невиконання Позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, ОСОБА_1 має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф, у розмірі 25,00 % від суми кредиту, що зазначено у п. 8 спеціальної частини Договору (а.с. 5, 8).

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов'язків за укладеним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошових сум.

Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору банківського обслуговування № ВLаЖГА00046807 від 24 червня 2011 року, що спричинило його істотне порушення, тому розмір заборгованості, визначений позивачем, є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 549, 550, 610, 611, 612, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського обслуговування №ВLаЖГА00046807 від 24 червня 2011 року на загальну суму 9 170,72 грн. (девять тисяч сто сімдесят грн. 72 коп.), що складається з заборгованості по сплаті відсотків у сумі 13,86 грн. (тринадцять грн. 86 коп.), штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 9 156,86 грн. (девять тисяч сто пятдесят шість грн. 86 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко