ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3, який зареєстровано 15.08.2001 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3, дітей залишити проживати з нею та стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим, через несумісність характерів виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Сторони майже півроку не підтримують сімейних відносин. Позивачка вважає, що примирення не можливе, оскільки це суперечить інтересам її та їхніх дітей. Крім того, відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Позивачка не працює, отримує соціальну допомогу по малозабезпеченості та соціальну виплату за догляд за інвалідом, проте, цих коштів на належне утримання дітей не вистачає.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання його дітей, згоден, щоб діти залишились проживати з позивачкою.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ) встановив наступне.

15.08.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського управління юстиції Київській області зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та Дибовською (після реєстрації шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_6, про що зроблений відповідний актовий запис № 172, свідоцтво про одруження серії І-БК №254731 (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають: сина ОСОБА_4, 20.05.2000, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №276381, виданим 21.09.2010 року; доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-БК №102728, виданим 15.04.2003 року (а.с.5, 6).

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, за їхньою домовленістю бажають, щоб діти залишились проживати з позивачкою.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільних дітей, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в заяві просила залишити їй прізвище «Заєць».

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України).

За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні, він працездатний, працює малярем на заводі «Венс».

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_3 від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів не досягнуто.

Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, сімейний та майновий стан відповідача, його згоду з вказаним розміром аліментів, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) їхнього батька ОСОБА_3

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що ОСОБА_3 не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 11, 60, 62, 81, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 105, 110, 112, 114, 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 серпня 2001 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 172, розірвати.

За вибором позивачки її прізвище «Заєць» залишити без змін.

За домовленістю між сторонами визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (25 серпня 2015 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення виготовлений 04 грудня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова