РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/9711/14-ц

№ пр. 2/521/1866/15

23 вересня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про усунення від права на спадкування за законом та встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, після уточнення якого остаточно просила визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом, мали спільний побут та вели спільне господарство з квітня 2001 року по 11 грудня 2004 року, встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2001 року по 11 грудня 2004 року, а також усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов обґрунтований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 Шлюб між позивачем та померлим ОСОБА_4 було зареєстровано 11 грудня 2004 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із ? частини будинку АДРЕСА_2, автомобіля «Вартбург», 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та земельна ділянка № НОМЕР_2, розташована за адресою: АДРЕСА_1. За час життя ОСОБА_4 не склав заповіт, а тому спадкоємцями першої черги після померлого є позивач - ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В процесі оформлення спадщини позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_2 також звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 втратила право на спадкування після свого померлого батька і її необхідно усунути від права на спадкування в зв'язку із тим, що ніхто із ані родичів, ані знайомих подружжя ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_2 не бачив, за життя ОСОБА_4 його донька не цікавилась його справами, мати відповідача заборонила покійному ОСОБА_4 бачитись та спілкуватись з донькою. Як зазначає позивач, з 2001 року ОСОБА_4 виховував її доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та вважав її своєю донькою. ОСОБА_4 за життя отримав третю групу інвалідності безстроково, в зв'язку із чим йому була призначена пенсія по інвалідності. В 2009 та 2010 роках ОСОБА_4 було зроблено дві складні операції по ендопротезуванню обох тазостегнових суглобів, після яких був складний період реабілітації, однак відповідач ОСОБА_2 жодного разу не відвідала свого батька та не виявила бажання надати йому ані фізичну, ані матеріальну допомогу. Похований ОСОБА_4 був за рахунок позивача, відповідач та її мати не допомагали в організації поховання, що на думку позивача є підставами для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування. Одночасно позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона з ОСОБА_4 фактично перебувала у шлюбних відносинах з початку 2001 року, 11 грудня 2004 року між ними було укладено шлюб. За весь час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, спільно виховували та доглядали доньку ОСОБА_1 від першого шлюбу. 02. 12. 2004 року, за дев'ять днів до реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали ? частину будинку АДРЕСА_2 та оформили майно на ОСОБА_4 Як зазначає позивач, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для можливості прийняття спадщини та для виділення її частки в спільному майні, а також для визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та подальшого його поділу. Крім того, позивач зазначає, що 27 червня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси її заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, подану в порядку окремого провадження, було залишено без розгляду та роз'яснено право звернення з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, подали письмові заперечення, в яких зазначили, що такий спосіб захисту прав та інтересів, як визначення проживання чоловіка та жінки разом не передбачено ст. 16 ЦК України. Вимоги позивача про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу є незаконними, тому що повинні розглядатися в порядку окремого провадження, в зв'язку із чим представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі в цій частині. Щодо вимог ОСОБА_1 про усунення відповідача від права на спадкування, то, як зазначено в письмових запереченнях, ОСОБА_2 є особою ІНФОРМАЦІЯ_4, тому вона в принципі не могла надавати своєму батькові фінансової, фізичної або будь - якої іншої допомоги в складний для нього час з тієї причини, що вона в цей час навчалася в Херсонській загальноосвітній школі, а після її закінчення в Херсонському вищому навчальному закладі. Крім того, позивач не тільки не повідомляла відповідача про складні часи її батька, а й ще створювала перешкоди в їх спілкуванні. Крім того, ОСОБА_4 не сплачував аліменти на утримання ОСОБА_2, звернувши свою батьківську увагу на дочку ОСОБА_1 від першого шлюбу.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рогатін В.О. в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності та постановити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 144 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4.

Спадкоємцями ОСОБА_4 . за законом є його дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11 грудня 2004 року, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси та донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27 грудня 1989 року, актовий запис № 2052.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 16/2013 12 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна В.О. з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 В своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що крім неї спадкоємців немає.

17 травня 2013 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна В.О. з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 В своїй заяві ОСОБА_2 зазначила, що крім неї спадкоємцем є також дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2004 року належала частина будинку АДРЕСА_2, який він придбав разом із ОСОБА_6 (батьком ОСОБА_1) в рівних частинах; на підставі технічного паспорту автомобіля Серії НОМЕР_3 автомобіль Вартбург, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1; на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_4 земельна ділянка, розташована на території Затоківської селищної ради СК «Жемчужина 2», діл. № НОМЕР_2.

Таким чином, правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадщину та усунення від права на спадкування ОСОБА_2 за законом, а тому регулюються Книгою шостою ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 в частині усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_4 потребував допомоги своєї доньки - ОСОБА_2, а та, в свою чергу, мала можливість її надати, проте ухилялася від обов'язку щодо її надання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із цим, відповідач ОСОБА_2 надала суду докази на підтвердження того, що вона не мала можливості надавати допомогу своєму батьку ОСОБА_4 в зв'язку із тим, що була ученицею школи та студенткою, що підтверджується копією атестата про повну загальну середню освіту, відповідно до якого ОСОБА_2 закінчила у ІНФОРМАЦІЯ_6 Херсонську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 Херсонської міської ради; копією диплома бакалавра, виданого ОСОБА_2 1 лютого 2011 року про те, що та закінчила в 2011 році Київський національний університет будівництва і архітектури і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Архітектура» ; ; копією диплома спеціаліста, виданого ОСОБА_2 1 червня 2012 року про те, що та закінчила у 2012 році закінчила Київський національний університет будівництва і архітектури і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Містобудування» та здобула кваліфікацію архітектор - містобудівельник; довідкою про те, що ОСОБА_2 була зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання за кошти держбюджету на напрям підготовки «Хімія» Херсонського державного університету з 01.09.2012 року, та відрахована зі складу студентів першого курсу за власним бажанням з 17.01.2013 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_4 був у безпорадному стані та потребував допомоги своєї доньки спростовуються показаннями свідків.

Так, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яки були родичками померлого показали, що ОСОБА_4 був соціально активною, не прикутою до ліжка людиною, ні до кого не звертався за допомогою і був фінансово незалежним.

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_9 показав, що, будучи сусідом ОСОБА_4 по земельній ділянці, неодноразово бачив, як померлий самостійно приїжджав на власному автомобілі до своєї земельної ділянки, самостійно робив там ремонтні роботи та на стан свого здоров'я не скаржився.

Факт того, що ОСОБА_4 не звертався за допомогою до ОСОБА_2 взагалі був визнаний позивачем, яка пояснила, що сама надавала допомогу своєму чоловіку. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був на обліку в УПФУ в Малиновському районі м. Одеси та отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід ІІІ групи.

Як роз'яснено в п. 4 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

При таких обставинах суд дійшов до висновку про неможливість задовольнити позов ОСОБА_1 в частині усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом.

Суд не може задовольнити також й позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом, мали спільний побут та вели спільне господарство з квітня 2001 року по 11 грудня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, визначений позивачем, відсутній.

Крім того, КпШС України, який регулював сімейні правовідносини, яки виникли до 01 січня 2004 року визнавався тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян.

Разом із цим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 11 грудня 2004 року є законними, обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження дослідженими в ході судового розгляду доказами.

За приписами ч. ч. 2 та 4 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Доводи ОСОБА_1 щодо сумісного проживання з померлим ОСОБА_4 до укладення шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 11 грудня 2004 року знайшли своє підтвердження наступними доказами.

Так, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в зазначений період часу разом в квартирі АДРЕСА_3, були пов'язані спільним побутом, разом виховували доньку ОСОБА_1 - ОСОБА_5.

Відповідно до довідки КУ «Дитяча міська поліклініка № 5» дитина ОСОБА_5 фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_3 та перебувала на обліку в зазначеному закладі з 08.04.2001 року по 01.12.2004 року.

Крім того, проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду фотографіями, на яких відображено сумісний побут позивача та ОСОБА_4 в зазначений період часу.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу повинні розглядатися в порядку окремого провадження спростовуються наступним.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту її проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 11 грудня 2004 року. Однак ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року її заява була залишена без розгляду в зв'язку із тим, що представником заінтересованої особи ОСОБА_2 було надано письмові заперечення з проханням залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду в зв'язку із наявністю спору, який існую між сторонами щодо спадкового майна. При цьому, судом було роз'яснено ОСОБА_1 її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

При таких обставинах суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1224, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про усунення від права на спадкування за законом та встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 11 грудня 2004 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 162 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 162 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ю.В. Тополева