Справа № 368/1223/15-ц Головуючий у І інстанції Кириченко В. І.
Провадження № 22-ц/780/5363/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 49 27.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Дмитрієвої Л. Д., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 28 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач не надає їй добровільно коштів на утримання дочки, яка після досягнення повноліття продовжує навчання і потребує у зв'язку з цим допомоги батька, який може надавати матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 2.07.2015 року, на період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 28 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду на період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходив з положень ст. 199 СК України та дійшов висновку про те, що відповідач зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку, що навчається та може надавати таку матеріальну допомогу, але визначив розмір зазначених аліментів як 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Даний висновок суду колегія вважає правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач - батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після досягнення повноліття продовжує навчання в університеті на денній формі навчання і потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги батька на підручники, харчування, одяг, проїзд до місця навчання . Дочка сторін спору проживає тимчасово в гуртожитку на час навчання, а під час канікул та у вихідні дні приїжджає для проживання до матері. Вказані обставини підтверджуються записом в свідоцтві про народження, довідкою з університету, довідкою про перебування дочки на утриманні матері, довідками про склад сім'ї, зарплату, перебування на обліку у центрі зайнятості.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції взяв до уваги ті обставини, що дочка має дохід у виді стипендії в розмірі 1000 грн. на місяць під час навчання, перебуває також на утриманні матері яка зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна та має на утриманні ще одну неповнолітню дочку. Відповідач працює і отримує зарплату, проживає з вагітною дружиною, яка працює і отримує зарплату та з її неповнолітнім сином .

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути з відповідача аліменти на період навчання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки у зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу у такому розмірі.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційні скарги в собі не містить. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: