Провадження №22ц/784/640/13 Головуючий в першій інстанції Батченко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Коломієць В.В., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Яценко Л.В.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції ( далі - відділ ДВС Миколаївського РУЮ) по справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

(далі - ПАТ КБ «Надра»)

до

ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

08 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ щодо відкриття виконавчого провадження № 44484110.

Заявниця зазначала, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2013 року, стягнуто в солідарному порядку з неї та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 9164 дол. США 70 центів, що еквівалентно 73 050 грн. 91 коп. Така ж сума стягнута в солідарному порядку на користь позивача з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Також стягнуто з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» по 294 грн. 39 коп. судових витрат з кожного. Вказане рішення суду набрало законної сили 13 вересня 2010 року та на підставі нього, 13 серпня 2014 року ПАТ КБ «Надра» було видано виконавчий лист № 2-4912/11 по примусовому виконанню вказаного виконавчого документу. 29 серпня 2014 року їй стало відомо, що 21 серпня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вважаючи, що вищезазначена постанова є незаконною, з підстав порушення державним виконавцем ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (місце виконання рішення), просила поновити строк для подання цієї скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ по відкриттю вказаного виконавчого провадження, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС від 21 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ передати виконавче провадження № 44484110 до Центрального ВДВС ММУЮ за територіальністю. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3, в межах її доводів, підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи скаргу, виходив з того, що оскільки боржниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що є територією Центрального району м. Миколаєва, то місцем виконання рішення повинен бути Центральний ВДВС ММУЮ.

Проте, вказані висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та судом порушений порядок встановлений для вирішення цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2013 року набрало законної сили рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2013 року, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 9164 дол. США 70 центів, що еквівалентно 73 050 грн. 91 коп. Така ж сума стягнута в солідарному порядку на користь позивача з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Також стягнуто з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» по 294 грн. 39 коп. судових витрат з кожного. (а.с. 71-72).

13 серпня 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 2-4912/11 (а.с. 192), який надійшов на виконання до відділу ДВС Миколаївського РУЮ та 21 серпня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с. 191).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно довідки САДР в Миколаївській області, ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_1, що відноситься до території Центрального району, Варварівка.

Проте, відповідно до Наказу Миколаївського обласного управління юстиції Міністерства юстиції України № 46-О від 13 червня 200 року щодо зміну місця виконання, з метою розподілу завантаженості між відділами ДВС Центрального та Миколаївського районних управлінь юстиції та забезпечення якісного, вчасного та повного виконання рішень про стягнення з боржників, місцезнаходження майна яких на території Миколаївського району області та мікрорайону Варваровка, визначено передачу виконавчих проваджень відносно боржників місцезнаходження майна яких на території Миколаївського району області та мікрорайону Варваровка від ДВС Центрального РУЮ до ДВС Миколаївського РУЮ.

Вказаний наказ, згідно відповіді Головного управління юстиції в Миколаївській області не скасовувався та є дійсним до теперішнього часу.

Зазначене залишилось поза увагою суду першої інстанції, суд не витребував та не дослідив виконавче провадження, не повідомив державного виконавця про час та місце судового розгляду скарги, не встановив місцезнаходження майна ОСОБА_4 та, крім того, не звернув увагу та не вирішив питання щодо поновлення строку для подання даної скарги, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 закону України «Про відкриття провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_3. суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про передання спірного виконавчого провадження до Центрального ДВС, не звернув уваги на вищезазначене, не повідомив державного виконавця про час та місце судового розгляду скарги та не вирішив питання щодо поважності причин пропуску строку, а тому згідно п. 3 ст. 312 ЦПК України порушив порядок встановлений для вирішення цієї скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року скасувати та справу передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді