Провадження №2/761/8589/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 13.02.2015 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) стандарт» № 300937/12229/3-15 на суму 155 308,00 доларів США та договір - заява № 300937/12206/3-15 - сума вкладу 10 000,00 доларів США.. Сума вкладів протягом дії договору поповнювалась та загальна сума, передана банку становить - 168 808, 55 доларів США. Договір укладався на строк до 14.08.2015 р. зі сплатою відсотків. Сума не отриманих процентів, і це підтверджується виписками по рахунках становить - 5 086,33 доларів США. А всього станом на день закінчення строку дії договору заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 становить 173 894,88 доларів США. Заяви позивача до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про виконання умов договору та повернення коштів з нарахованими відсотками залишились без задоволення. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму вкладів за договором у розмірі 168 808,55 доларів США та нараховані відсотки у сумі 5 086,33 долари США.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, зо в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, що відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» унеможливлює виконання вимог ОСОБА_1

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 13.02.2015 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір - заява № 300937/12229/3-15 та договір - заява № 300937/12206/3-15 про строковий банківський вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в іноземній валюті.

Не оспорювалась учасниками процесу і та обставина, що протягом строку дії договорів вклади поповнювались і з рештою становлять суму у розмірі 168 808,55 доларів США.

Нараховані ж згідно до умов договорів проценти за користування грошима за довідкою відповідача на 14.08.2015 р. становлять 5 086,33 долари США.

Як пояснив позивач в судовому засіданні ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не виконав взятих на себе зобов»язань та після закінчення строку дії договорів належні йому грошові кошти не повернув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин ОСОБА_1 і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з наданих представником банку доказів, Постановою Правління НБУ від № 612 від 17.09.2015 р. «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію та всі повноваження тимчасового адміністратора, передбачені ст.ст. 37-39 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_2 строком на 3 місяці.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин, зважаючи на введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінаси та кредит» правовідносини, що між сторонами регулюються положеннямми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача суми вкладу, суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 1058 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя