Справа № 181/719/15-ц
Провадження № 2-о/181/48/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря Левченко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факт смерті.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2, залишивши спадщину у вигляді земельних ділянок площею 4,1121га та 4,1124га, які розташовані на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Заповіт складено не було, тому ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом. За повідомленнями жителів с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_1 та за хвороби виїхав на лікування в м.Донецьк до доньки ОСОБА_1, де і помер.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року заявниці визначено додатковий строк для прийняття спадщини, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане 15 жовтня 2014 року реєстраційним органом на неконтрольованій території в м.Донецьку, де зупинена реєстрація актів цивільного стану громадян України та не створює правових наслідків. Відсутність свідоцтва про смерть ОСОБА_2 унеможливлює прийняття спадщини ОСОБА_1

Заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, 1937 року народження, громадянина України, мешканця с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на території проведення антитерористичної операції в м.Донецьку.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні вимог.

Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, заперечень по справі не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, зареєстрованого Димитрівським ЗАГСом Красноармійського району Донецької області 20 лютого 1963 року, підтверджується, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2, якому належали земельні ділянки площею 4,1121га та 4,1124га, що розташовані на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, зареєстрованого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 11 вересня 1982 року, заявниці внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року справа №181/605/15-ц заявниці визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідками виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року підтверджується, що за адресою:

АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав ОСОБА_2, заповіт від його імені в Райпільській сільській раді не посвідчувався і не реєструвався.

В зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане 15 жовтня 2014 року реєстраційним органом на неконтрольованій території в м.Донецьку, де зупинена реєстрація актів цивільного стану громадян України, постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заявами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що ОСОБА_2 помер в 2014 році, якого на лікування в м.Донецьк забрала донька ОСОБА_1. До самої смерті

ОСОБА_2 проживав в с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку 15 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначений документ не приймається судом, як доказ, через його неналежність у зв'язку з тим, що його видано неправомочним органом, а тому є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавило ОСОБА_1, яка є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про смерть її батька та прийняти спадщину за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так п.5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для прийняття спадщини, зокрема свідоцтво про смерть її батька, так як реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті неможлива в даний час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті ОСОБА_2, оскільки це не можливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України необхідно віднести за рахунок заявника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві.

Ч.2 ст.256 - тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.235, 256-259 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, 1937 року народження, громадянина України, мешканця с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на території проведення антитерористичної операції в м.Донецьку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Гончаренко