Справа № 686/3353/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

з участю представника позивача

ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення позики,

встановив:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики (в редакції позову від 03 квітня 2015 року) в сумі 1 175 474 грн.60 коп. - основного боргу, 424 337 грн. 20 коп. - інфляційних втрат, 94 102 грн. 37 коп. - три відсотки річних та 414 878 грн. 10 коп. - відсотки, а всього - 2 108 792 грн. 27 коп. На обґрунту-вання своїх вимог позивач зазначив, що 15 квітня 2011 року позичив ОСОБА_4 50 000 дол. США, однак не зважаючи на неодноразові звернення про пове-рнення коштів відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, чим порушено права позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач та його представник заперечили проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що саме позивач 15 квітня 2011 року повернув йому отриманий борг у 2003 році на вказану суму за вирішення питання пов'язаних з ВАТ «Хмельницький КХП» де відповідач був директором підприємства, і по-просив у зв'язку з поверненням 50 000 дол. США надати йому розписку саме такого змісту, щоб у майбутньому між ними не виникало претензій.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15 квітня 2011 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 50 000 дол. США в рахунок домовленостей по ВАТ «Хмельни-цький КХП».

Ці обставини підтверджуються: поясненнями позивача, розпискою від 15 квітня 2011 року.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикода-вець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується поверну-ти позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кіль-кість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, хоча спір вирішується на засадах змага-льності і кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суду не надано належних та допустимих доказів тому, що між сторонами склались правовідносини передбачені договором позики в розумінні ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а інша зобов'язується повернути таку ж суму позики, оскільки виходячи зі змісту розписки є очевидним, що між сторонами були інші домовле-ності, і аж ні як не пов'язані з позикою, а тому в задоволенні позову слід відмо-вити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст. 1046 ЦК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення позики в сумі 2 108 792 грн. 27 коп. - відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути по-дана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: О.М. Палінчак