Справа № 301/2005/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають двох малолітніх дочок, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюб між сторонами не розірвано, проте з серпня 2014 року вони проживають окремо, оскільки відповідач покинув сім'ю та переїхав до іншої жінки. Відтоді відповідач не надає дітям жодної матеріальної допомоги, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивачка працює медсестрою АЗПСМ с. Довге і її середньомісячна заробітна плата становить 1300 грн. Відповідач є працездатним, постійно виїжджає на заробітки в Російську Федерацію в м. Москву, тому має змогу надавати кошти на утримання дітей, інших осіб на його утриманні відповідач немає.

Просила суд зобов'язати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання двох малолітніх дітей, у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що з серпня 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, інколи купує одяг. Заробітна плата позивача 1300 грн., яких не вистачає на утримання дітей. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5).

З пояснень сторін вбачається, що діти проживають з позивачкою. Таке підтверджується і довідкою виконкому Довжанської сільської ради №2469 від 01.10.2015 року (а.с. 7).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він є працездатним, однак постійного місця роботи не має, періодично виїжджає на заробітки в Російську Федерацію в м. Москву, інших осіб на своєму утриманні не має.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: матеріальний стан позивачки, що відповідач є працездатним, однак, він не має постійного місця роботи та доходу, відсутність на його утриманні інших осіб.

Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зобов'язати відповідача до сплати аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 02.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) грн. для кожної дитини щомісячно, починаючи з 02.10.2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських