Справа № 2-9299/10
РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого , судді РУДНЄВОЇ О.О.
при секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення заборгованості по грошовій компенсації замість належного до видачі речового майна, у сумі 3435 грн. 39 коп.,
ВСТАНОВИВ:
Гр. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення з університету заборгованості по грошовій компенсації замість не отриманого речового майна у сумі 3435 грн. 39 коп. .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу на кафедрі військової підготовки Східноукраїнського національного Університету ім.. В.Даля, що відноситься до Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) на посаді начальника предметно-методичної групи-старшого викладача військової підготовки Східноукраїнського національного Університету, у військовому званні «підполковник». Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.10.2006року № 326 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, та з 07.10.2006 року виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 07.10.2006 року № 31
На речовому забезпеченні під час проходження служби в Університеті перебував у самому Університеті, про що свідчить Довідка № 385 від 30.12.2006 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 3435,39 грн.), яка видана Харківським університетом Повітряних Сил.
Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час проходження військової служби його повинно було бути забезпечено за рахунок держави речовим майном відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм. Він забезпечувався речовим майном, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим, на момент звільнення його з військової служби утворилася заборгованість, яка повністю підтверджується вказаною вище Довідкою № 385 від 30.12.2006 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил.
Крім того, пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію замість нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
На день виключення його зі списків особового складу Університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 3435 грн. 39 коп., про що свідчить також Довідка № 385 від 30.12.2006 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил.
Оскільки, на момент виключення зі списків особового складу Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього (про що свідчить Довідка № 385 від 30.12.2006 року), та враховуючи відмови з боку Харківського університету Повітряних Сил на неодноразові звернення позивача, позивач вважає, що з боку Харківського університету Повітряних Сил безумовно порушено його право на одержання даної грошової компенсації і йому завдана шкода.
У поданій до суду заяві позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та просив суд розглянути позов без його участі.
Представник відповідача у поданих до суду письмових запереченнях позов позивача не визнав, посилаючись на те, що пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, який вступив у дію з 11.03.2000 року, було призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна, та просив суд розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені у позові, суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного:
Як вбачається з витягу із наказу начальника Університету (по стройовій частині) від 07.10.2006 року № 31 - підполковник ОСОБА_2 проходив військову службу на кафедрі військової підготовки Східноукраїнського національного Університету ім.. В.Даля, що відноситься до Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) на посаді начальника предметно-методичної групи-старшого викладача військової підготовки Східноукраїнського національного Університетуі наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.10.2006 року № 326 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, та з 07,10.2006 року виключений зі списків особового складу Університету.
Виходячи зі змісту Довідки №385від 30.12.2006 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 3435,39 гри.), яка видана Харківським університетом Повітряних Сил, - на речовому забезпеченні під час проходження служби позивач перебував у Харківському університеті Повітряних Сил; на день звільнення з військової служби у запас сума грошової компенсації замість належного до видачі йому речового майна складала 3435 грн. 39 коп. і Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: «військовослужбовці особи, які проходять військову службу», а частиною 2 статті 24 цього ж Закону визначено: «Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України».
Норма частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції до внесення 03.11.2006р. змін у Закон), яка була призупинена пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, та норма частини 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції після внесення 03.11.2006р. змін у Закон) в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна поширювалась саме на військовослужбовців. При цьому, особи, які належать до військовослужбовців і на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції Закону на момент звільнення позивача), вичерпно визначені статтями 3 і 5 цього Закону. І, виходячи з вказаних норм позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, перестав відноситись до категорії військовослужбовців, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині забезпечення військовослужбовців речовим майном, а звідти - і на яких поширюється дія пункту 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів. Отже, позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, став відноситись до категорії військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас.
Проте, пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444 (яка діяла на момент виникнення права і правовідносин та діє на теперішній час), передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
Отже, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем, звільненим з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, і відповідно до пункту 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444; ст.ст. 10, 15, 60; ч. 1 ст. 88; ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,
СУД ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_2 заборгованість по грошовій компенсації замість належного до видачі, на день звільнення з військової служби у запас, речового майна, у сумі 3435,39 гривень (три тисячі чотириста тридцять п`ять грн. 39 коп).
Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь держави 51 (п`ятдесят одну) грн. на відшкодування державного мита та 120 (сто двадцять) грн. на відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подання ацеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА
Рішення постановлено і надруковано власноруч суддею у нарадчій кімнаті.
Суддя О.О.РУДНЄВА