04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня
2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Соломіївської сільської ради від 20 липня 2010 року йому було надано земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва площею 0,075 га за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Соломіївської сільської ради від 07 вересня 2010 року № 446 позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність. Рішенням Соломіївської сільської ради від 21 травня 2014 року № 250 передано у власність
ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва земельну ділянку площею 0,0855 га за адресою: АДРЕСА_2. Однак, земельна ділянка надана ОСОБА_5 накладається частково на земельну ділянку, яка відведена у власність позивачу, чим порушуються його права на отримання земельної ділянки у власність шляхом приватизації. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року визнано недійсним рішення Соломіївської сільської ради від 21 травня 2014 року № 250. Проте права позивача залишаються порушені, оскільки рішенням Соломіївської сільської ради від 11 липня 2014 року № 254 передано ОСОБА_5 у власність ту ж саму земельну ділянку, що й рішенням від 21 травня 2014 року № 250, загальною площею 0,0855 га, для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_2. Вказане рішення прийнято в зв'язку з тим, що попереднє рішення, яке скасоване апеляційним судом Кіровоградської області не містило кадастрового номеру земельної ділянки площею 0,0855 га. У звʼязку з наведеним, ОСОБА_4 просив визнати недійсним рішення сесії Соломіївської сільської ради від 11 липня 2014 року № 254 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0855 га.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним рішення Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 11 липня 2014 року № 254 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0855га, кадастровий номер НОМЕР_1 для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня

2015 року рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

Судами встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 квітня 2015 року визнано недійсним рішення Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 21 травня 2014 року № 250 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва розташованої в АДРЕСА_2 загальною площею

0,0855 га та в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва розташованої в АДРЕСА_2 загальною площею 0,0855 га.

Із матеріалів справи вбачається, що Соломіївська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області не давала дозвіл на розроблення проекту землеустрою і щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_2 площею 0,0855 га, що підтверджується рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року, яке набрало законної сили.

Крім того, рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 21 травня 2014 року № 250 яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у комунальній власності сільської ради та передано у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_2 загальною площею 0, 0855 га, було прийнято в порушенні вимог ст. 118 ЗК України.

Також, як вбачається з рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року рішення Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 11 липня 2014 року № 254 про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,0855 га кадастровий номер НОМЕР_1 прийнято без зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, що порушує вимоги Закону України «Про державний земельний кадастр».

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що спірним рішенням Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області порушуються права ОСОБА_4 щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, а тому суди дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня

2015 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від

08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко