АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3648/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1962/К/15 інстанції - Бардін О.С.
Категорія 52 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.,

при секретарі - Голуб О.О.,

за участю - представника позивача Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу - Виноградова Дениса Васильовича,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу - Займукової Ірини Афанасіївни,

представника Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - Пиріг Альони Юріївни,

представника прокуратури Довгинцівського району Дніпропетровської області - Котова Валентина Вячеславовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2015 року по справі за позовом Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітній ОСОБА_9 був народжений в КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок № 1» ДОР", наступного дня після народження було порушено питання щодо можливості виписки малолітньої дитини та передачі його на виховання батькові у зв'язку з госпіталізацією матері дитини на стаціонарне обстеження та лікування до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

06.03.2015 року дитина переведена в педіатричне відділення КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» ДОР», де перебуває по теперішній час.

З батьком дитини, ОСОБА_4 було проведено профілактичну бесіду щодо необхідності реєстрації дитини, забезпечення належного утримання та виховання дитини, працевлаштування. Службою у справах дітей здійснено обстеження умов проживання родини за адресою АДРЕСА_1, де не створено належних умов для проживання малолітньої дитини.

Мати дитини ОСОБА_5 за рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно трьох свої дітей: ОСОБА_10 1997 року народження, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, та за інформацією КЗ «Криворізький ПНД» ДОР» перебуває на обліку як особа, яка страждає психічним захворюванням.

Під час перевірки способу життя відповідачів встановлено, що вони ведуть асоціальний спосіб життя, помічені за вживанням алкогольних напоїв, в їх квартирі збираються неблагонадійні особи, які палять наркотичні речовини та вживають алкоголь.

За час перебування дитини в лікарні з березня по травень 2015 року батьки відвідували дитину лише дев'ять разів.

Тому позивач просив суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з кожного з них аліменти на користь опікуна дитини, або державного закладу в якому буде перебувати дитина, на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх виді доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку до повноліття сина.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2015 року Виконавчому комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі року позивач Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті радим. Кривого Рогу ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку про відсутність факту ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, не надав належної оцінки доказам по справі та залишив поза увагою інформацію працівників міліції щодо асоціального способу життя відповідачів. Судом не звернуто увагу на хворобу матері дитини, яка перешкоджає виконанню нею її батьківських обов'язків, не враховано, що ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав у відношенні трьох дітей та під час розгляду справи безпідставно відхилені клопотання позивача про витребування відповідних доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» мати дитини ОСОБА_5 з 06 березня 2015 р. по дату видачі довідки (19.03.2015 р.) знаходилася на стаціонарному лікуванні у 1-му відділенні лікарні.

Згідно довідки КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» малолітній ОСОБА_9 поступив до них 06.03.2015 р., мати дитини ОСОБА_5 була позбавлена батьківського піклування відносно своїх 2-х попередніх дітей у зв'язку зі станом здоров'я, за час перебування дитини в стаціонарі батько дитини цікавився станом здоров'я сина, тому адміністрація просить вирішити питання про можливість передачі дитини на виховання ОСОБА_4

Згідно повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради 10 березня 2015 року було здійснено соціальне інспектування ОСОБА_4. В ході відвідування було встановлено, що ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_4 повідомив про своє працевлаштування муляром в «Кривбасіндустрбуд» та намір забрати дитину з лікарні та зайнятися його вихованням. Санітарно-гігієнічні умови проживання родини задовільні, в наявності речі першої необхідності. 12.03.2015 р. сім'ю взято на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах.

На обліку в управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради відповідачі, як отримувачі виплат, не перебувають.

Актом обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_1 від 28.07.2015 р., де фактично проживають відповідачі, встановлено, що житло складається з 2-х кімнат: спальня та дитяча кімната. Умови проживання задовільні. В кімнатах чисто прибрано, наявна достатня кількість меблів, санвузол у задовільному стані. Для дитини відведена окрема кімната, де наявне ліжко, дитячий візок, килимок для розвитку дитини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність факту злісного ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки після її народження вони були позбавлені можливості не тільки виховувати дитину, а й проживати разом з нею, і не тому, що вони цього не бажали, а тому, що дитина не передана батькам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Звертаючись до суду з позовом виконком Довгинцівської районної у місті ради посилався на те, відповідачі ведуть асоціальний спосіб життя, були помічені за вживанням спиртних напоїв, у їхній квартирі збираються неблагонадійні особи, які палять наркотичні речовини та вживають алкоголь, однак в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України належних доказів на підтвердження своїх посилань, зокрема медичних висновків, позивач суду не надав.

Як убачається з характеристик з місця проживання відповідачів, наданих ТОВ «Комбінат благоустрою» відповідачі проживають у АДРЕСА_1, скарг та нарікань від мешканців будинку на них не надходило.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» з приводу психічного захворювання, не можуть бути підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки згідно з відповіді КЗ ««Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_5 дійсно знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2008 року, однак у теперішній час показань для висновку ЛКК про наявність тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, немає.

Крім того, перебування під наглядом лікаря-психіатра не є підставою для позбавлення батьківських прав, перелік яких встановлено ст. 164 Сімейного Кодексу України.

За приписами принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй 1386 (XIV) 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як убачається із матеріалів справи та підтверджується поясненнями відповідачів, вони прагнуть забрати свою дитину, висловлюють бажання піклуватися про сина, забезпечувати його фізичний та моральний розвиток, однак їм такої можливості не надають.

Згідно акту обстеження умов проживання АДРЕСА_1 від 28.07.2015 р., де фактично проживають відповідачі, у квартирі є дитяча кімната, де наявне ліжко, дитячий візок, килимок для розвитку дитини. Умови проживання є задовільними, в кімнатах чисто, прибрано, наявна достатня кількість меблів, санвузол в задовільному стані.

Відповідач ОСОБА_4 працює.

З огляду на вищезазначене, висновок суду про відсутність факту злісного ухилення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від виконання своїх обов'язків по вихованню сина є правильним і колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду та позбавлення відповідачів батьківських прав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: Л.В.Митрофанова

Н.О.Соколан