Ухвала

іменем україни

02 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Бобринецька міська рада Кіровоградської області, про виділення частки зі спільної власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування від 22 травня 2013 року належить Ѕ частини будинку з господарськими приміщеннями і спорудами по АДРЕСА_1; інші Ѕ частини належить ОСОБА_7 Між відповідачами та попереднім власником її частки майна, а потім і нею склався певний порядок користування спільною власністю. Однак між нею та відповідачем виник спір щодо користування земельною ділянкою, а згодом і господарськими будівлями і спорудами. Оскільки вона фактично користується кімнатами 1, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 загальною площею 54 кв. м, тому просила виділити їй ці кімнати як належну частку в ізольовану кімнату. Крім того, просила виділити їй господарські надвірні споруди: сарай з погребом літ. «Б», басейн літ. «В», душ, туалет літ. «Д», вигрібну яму, а також встановити порядок користування земельною ділянкою для встановлення межі.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_4 у житловому будинку з господарськими приміщеннями і спорудами по АДРЕСА_1 частку в ізольовану квартиру, а саме: кімнати 1, 1-2, 1-3, 1-4 та надвірні споруди: душ, туалет літ. «Д», вигрібну яму.

Виділено ОСОБА_4 кімнату 1-1 шляхом здійснення за її рахунок переобладнання кімнати, а саме: між приміщенням 2-1 площею 5,5 кв. м та приміщення 1-1 площею 8,3 кв. м демонтувати перегородку з дверним блоком; між приміщеннями 1-1 площею 8,3 кв. м та приміщенням 1-2 площею 12,0 кв. м демонтувати дверний блок з подальшим його закладанням та штукатуренням з обох сторін; між приміщеннями 1-1 та приміщенням 1-2 демонтувати віконний блок з подальшим переобладнанням віконного прорізу в дверний проріз та встановлення дверного блоку; між приміщенням 1 та приміщенням 1-1 демонтувати дверний блок з подальшим його закладанням та штукатуренням з обох сторін; між приміщеннями 1 та приміщенням 1-1 демонтувати віконний блок з подальшим переоблаштуванням віконного прорізу в дверний проріз та встановлення дверного блоку на відстані 3,02 м від правої капітальної стіни приміщення 1-1, влаштувати нову перегородку, ідентичну демонтованій, яка розподіляла поточне приміщення з приміщенням 2-1.

Надвірні споруди: сарай з погребом літ. «Б», басейн літ. «В» залишено у спільній частковій власності сторін.

У задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Додатковим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2014 року вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2015 року рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року та додаткове рішення цього суду від 31 липня 2014 року скасовано, указаний позов задоволено.

Виділено ОСОБА_4 належну їй частку у спільній власності - житловому будинку з господарськими приміщеннями і спорудами по АДРЕСА_1, а саме: приміщення 1-1 площею 12 кв. м, приміщення 1-3 площею 9 кв. м, приміщення 1-4 площею 21,4 кв. м, приміщення 1-1 площею 8,3 кв. м, приміщення 1 площею 3,7 кв. м, сараї літ. «Б», «Б1», літній душ літ. «б», сарай літ. «И», убиральня літ. «Д», ганок, козирок, басейн літ. «В», хвіртку № 4, Ѕ частини огорожі № 2, Ѕ частини огорожі № 3, Ѕ частини огорожі, а всього - загальною вартістю 113 827 грн зі зменшенням її ідеальної частки до 47/100 частини.

Решту приміщень, а саме: приміщення 2-2 площею 15,2 кв. м, приміщення 2-3 площею 8,4 кв. м, приміщення 2-5 площею 13,6 кв. м, приміщення 2-6 площею 10,2 кв. м, приміщення 2-1 площею 5,5 кв. м, сарай літ. «Г», літню кухню-гараж-сарай літ. «Ж», прибудову до літньої кухні літ. «ж», гараж літ. «З», погріб літ. «Кк», ворота № 1, Ѕ частини огорожі, Ѕ частини огорожі № 2, Ѕ частини огорожі № 3 загальною вартістю 128 359 грн залишено у спільній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі збільшенням їх ідеальної частки до 53/100.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію зменшення її частки по 3 633 грн з кожного.

Припинено для ОСОБА_4 право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 1 277 кв. м по АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 620,2 кв. м, обмежену лініями Б-1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-В-Б, що примикає до житлового будинку літ. «А,а,а1» в частині, що прпопонується їй для виділу уздовж фасадної, правої бокової, та тильної меж зі зберіганням існуючого входу з боку АДРЕСА_1 (зазначена блакитним кольором в графічному додатку до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2014 року № 3/14).

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 частину земельної ділянки площею 620,2 кв. м, обмежену лініями А-1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-Г-А, що примикає до житлового будинку літ. «А,а,а1», в частині, що прпопонується їм для виділу уздовж фасадної, лівої бокової, та тильної меж зі зберіганням існуючого входу з боку АДРЕСА_1 (зазначена рожевим кольором в графічному додатку до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2014 року № 3/14).

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Вирішуючи позовні вимоги про виділення частки зі спільної власності, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано керувався запропонованим висновком комплексної судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2014 року № 3/14 другим варіантом, який відповідає первісним ідеальним часткам сторін та є найбільш пропорційним і оптимальним за встановлених судом обставин справи.

Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку комплексної судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2014 року № 3/14, апеляційний суд правильно виходив з того, що він відповідає другому варіанту поділу житлового будинку.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

І.К. Парінова

С.П. Штелик