АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/674/2015 Головуючий в І інстанції: Скорик С.А. Категорія: 5 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_7, про визнання об'єктів спільною сумісною власністю подружжя та поділ цього майна ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року та мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В останні декілька років стосунки між позивачем та відповідачем погіршились, постійно виникають сварки. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2014р., шлюб носить формальний характер.

Неповнолітній син проживає з нею, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 9 500грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Також вказала, що під час шлюбу відповідач придбав автомобіль "Skoda Octavia А 5", 2010 року випуску, за 23 000 доларів США. Відповідач погодився компенсувати вартість 1/2 частини цього автомобіля в розмірі 11 500 доларів США, що дорівнює 138 505грн., (відповідно до курсу НБУ 1 долар США - 11грн.87коп.). Зазначала, що спору стосовно поділу іншого майна, набутого під час шлюбу, немає.

Після уточнення позовних вимог, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, у твердій грошові сумі в розмірі 9 500грн. на місяць; здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнувши на її користь ? частину ринкової вартості автомобіля "Skoda Octavia А 5", 2010 року випуску, в розмірі 136 505грн., стягнути судові витрати.

В листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому вказує, що під час проживання з ОСОБА_5 ними придбано майно: квартира АДРЕСА_1; житловий будинок АДРЕСА_3 та автомобіль "Skoda Octavia А 5". Крім того, 28.08.2012 року з метою придбання та подальшого утримання вказаного майна, вони позичили у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 35000 доларів США, зобов'язавшись повернути їх у строк до 01 квітня 2015 року. На підтвердження позики ним складено розписку. В травні 2014 року, на тлі стрімкого зростання курсу долара США він запропонував ОСОБА_7 придбати автомобіль "Skoda Octavia А 5" за ціною нижче ринкової за зменшення суми заборгованості до 25000 доларів США. 03 червня 2014 року ОСОБА_7 придбав автомобіль за ціною 148030 гривень, що відповідно до курсу валют Національного банку становило 12419 доларів США.

Після уточнення позовних вимог просив суд: визнати об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1; житловий будинок АДРЕСА_3; грошові зобов'язання перед ОСОБА_7 щодо повернення йому грошових коштів в еквіваленті по курсу долара США та гривні станом на 14.11.2014 року в розмірі 385250 гривень. Визнати за ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 право власності по ? частині на вказані квартиру та будинок та зобов'язання повернення ? частини грошових зобов'язань перед ОСОБА_7.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрований 14.07.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 359. Після розірвання шлюбу позивачеві залишено прізвище "ОСОБА_5".

Стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошові сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 06.06.2014р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрати в розмірі 7 822грн. 93коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6: квартиру АДРЕСА_1; житловий будинок АДРЕСА_3 грошові зобов'язання перед ОСОБА_7, щодо повернення йому грошових коштів в розмірі 385 250,00грн.

Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя та виділено у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по : 1/2 частині квартири АДРЕСА_1; ? частині житлового будинку АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 грошові зобов'язання перед ОСОБА_7, щодо повернення йому по ? частині боргу в розмірі 192625 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 3775,80 гривень.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи рішення суду в частині задоволених її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні її позову про стягнення з ОСОБА_6 на її користь ? частини середньої ринкової вартості автомобіля "Skoda Octavia А 5" 2010 року випуску в сумі 124773,25 гривень, та повного задоволення позову ОСОБА_6, ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її позовну вимогу; зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, а саме здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме виділити у власність ОСОБА_6 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3, вартістю 283349 гривень та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку за даною адресою, вартістю 33651 гривень; виділити у її власність квартиру за адресою АДРЕСА_1, вартістю 160972 гривень. Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання за нею та ОСОБА_6 грошових зобов'язань перед ОСОБА_7 щодо повернення йому по ? частині боргу на загальну суму 385250 гривень.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 вважає рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_12 - представник третьої особи ОСОБА_7 вважає, що боргові зобов'язання подружжя ОСОБА_5 розділено правомірно, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 14 липня 2007 року та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20 вересня 2007 року відповідно до говору купівлі-продажу ОСОБА_6 придбав житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 (а.с.134,135). 20 вересня 2007 року ОСОБА_6, відповідно до договору купівлі-продажу, придбав також земельну ділянку площею 0,069 га, за адресою АДРЕСА_3 (а.с.283, 284).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 вересня 2012 року ОСОБА_5 придбала двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 (а.с.238-240).

Також, в період шлюбу ОСОБА_6 було придбано автомобіль "Skoda Octaia A5" 2010 року випуску, про що 12 липня 2013 року здійснена відповідна реєстрація в ДАІ м. Херсона (а.с.122).

Згідно наданої позивачем за зустрічним позовом розписки, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 35000 доларів США та зобов'язався повернути вказані кошти в строк до 01.04.2015 року. Вказана розписка написана на ім'я ОСОБА_7 власноручно ОСОБА_6 28.08.2012 року (а.с.160).

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_6, в частині визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 грошових зобов'язань перед ОСОБА_7, щодо повернення йому грошових коштів в розмірі 385250 гривень та визнання за кожним з подружжя зобов'язання щодо повернення ? частини боргу перед ОСОБА_7 в розмірі 192625 гривень, суд першої інстанції керувався положеннями ч.4 ст.65 СК України. Однак за таким висновком суду не можна погодись виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім`ї.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо того, що ОСОБА_6 не довів суду, що договір позики 35000 доларів США (що є договором стосовно цінного майна) ним був укладений в інтересах сім`ї, а одержане за вказаним договором використано на потреби сім`ї, як і не доведено необхідність укладення вказаного договору, а також не доведено, що ОСОБА_5 надавала у письмовій формі згоду на укладення вказаного договору позики.

Отже у суду були відсутні підстави вважати, що позика ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 35000 доларів США у ОСОБА_7, що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_6, створила обов'язки для його дружини ОСОБА_5.

Таким чином, рішення суду в частині визнання об'єктом спільної сумісної власності грошових зобов'язань подружжя ОСОБА_5 перед ОСОБА_7, щодо повернення йому грошових коштів в розмірі 385250гривень, та в частині в поділу спільного майна подружжя про визнання за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 грошових зобов'язань перед ОСОБА_7, щодо повернення йому по ? частині боргу в розмірі 192625 гривень з кожного, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги стосовно безпідставного неврахування судом вартості автомобіля «Skoda Octaia A5» 2010 року випуску, при поділі майна, є юридично обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до роз'яснень наданих в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства.

В пункті 30 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що у випадку коли про розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Так, судом першої інстанції було встановлено, і не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не проживають разом з квітня 2014 року.

Автомобіль «Skoda Octaia A5» 2010 року випуску, днз НОМЕР_1, що є спільним сумісним майном подружжя, був проданий ОСОБА_6 03 червня 2014 року ОСОБА_7 (а.с.136,139). Тобто автомобіль відчужено ОСОБА_6 після припинення шлюбних відносин, без згоди ОСОБА_5.

Згідно довідки - рахунок від 03 червня 2014 року відчуження транспортного відбулося за 147030 гривень (а.с.136).

Як зазначав ОСОБА_5 в своєму зустрічному позові, автомобіль було продано ОСОБА_7 за половину його фактичної ринкової вартості.

Згідно висновку експерта № Вс-21, складеного 27 жовтня 2014 року експертом Єрофєєвим В.А., середня ринкова вартість автомобіля «Skoda Octaia A5» 2010 року випуску, становить 249546,50 гривень.

Отже судом встановлено, що спірний автомобіль, що є спільним майном подружжя, був відчужений ОСОБА_6 після припинення шлюбних відносин, на власний розсуд відповідача, проти волі дружини. Те, що відчуження автомобіля було здійснено за половину його фактичної ринкової вартості саме в інтересах сім`ї, ОСОБА_6 не доведено, тому позовні вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_14 половини вартості спірного автомобіля в сумі 124773,25 гривень є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, відповідно рішення суду про відмову в задоволенні вказаних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до положень ст.60 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, абу та за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом наведених норм законодавства спільність власності подружжя на набуте в шлюбі майно презюмується, тому позовна вимога ОСОБА_6 про визнання будинку та квартири спільною сумісною власністю, при тому, що ніхто не оспорює це право є зайво заявленою, і суд першої інстанції безпідставно задовольнив вказану вимогу. Тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання об'єктами спільної сумісної власності: квартири АДРЕСА_1, будинку АДРЕСА_3.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги стосовно поділу майна подружжя в натурі шляхом виділу у власність ОСОБА_5 квартири, а ОСОБА_6 будинку, таким, що не підлягають задоволенню, оскільки таких позовних вимог не було заявлено і сторони не позбавлені можливості поділити спільне майно в натурі, в тому числі з урахуванням земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_3, що не була предметом розгляду суду першої інстанції.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат в силу принципу диспозитивності, не перевірялось колегією судів, так як ніким не оскаржувалось.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням позовних вимог ОСОБА_5 та скасуванням рішення в частині грошових зобов'язань, понесені апелянтом та документально підтверджені судові витрати при подачі апеляційної скарги по оплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.60,61,63,65,70 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.303, п.2,3 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 січня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 124773,25 гривень - ? частину вартості автомобіля Skoda Octavia A5, 2010 року випуску.

Це ж рішення суду в частині визнання об'єктами спільної сумісної власності: квартири АДРЕСА_1, будинку АДРЕСА_3, грошових зобов'язань подружжя ОСОБА_5 перед ОСОБА_7, щодо повернення йому грошових коштів в розмірі 385250гривень, та в частині в порядку поділу спільного майна подружжя про визнання за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 грошових зобов'язань перед ОСОБА_7, щодо повернення йому по ? частині боргу в розмірі 192625 гривень з кожного скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Це ж рішення суду в частині поділу спільного сумісного майна: квартири АДРЕСА_1, та будинку АДРЕСА_3, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1586,99 гривень.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: