У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «ім. О. Кобилянської» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, в якому ОСОБА_4 просив визнати недійсним і розірвати договір оренди землі, а ОСОБА_5 - розірвати договір оренди землі. Зазначали, що 27 лютого 2009 року між ОСОБА_4 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «ім. О. Кобилянської» (далі - СВК «ім. О.Кобилянської») укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,62 га, розташованої на території Слобідської сільської ради Новоселицького району, строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Того ж дня, між ОСОБА_5 та СВК «ім. О.Кобилянської» також укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,62 га, розташованої на території Слобідської сільської ради Новоселицького району, строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані договори 1 грудня 2010 року зареєстровані Чернівецькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за № 76 та № 91. Умови договорів оренди землі відповідач не виконує, їх реєстрацію провів через значний проміжок часу після підписання і початку фактичного користування земельними ділянками, проект землеустрою ним не розроблено, орендна плата сплачується несвоєчасно і не в повному обсязі, земельні ділянки передані в користування третім особа, ОСОБА_4 договір не підписував. Посилаючись на викладене, просили задовольнити позов.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що між сторонами було укладено договори оренди земельної ділянки із зазначенням та узгодженням його істотних умов, з дотриманням вимог ст. 203 ЦК України, Закону України «Про, оренду землі», сторони виконували умови договору, не заперечували проти укладення договорів, їх зареєстровано у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 01 грудня 2010 року з дотриманням визначеного законом порядку, а тому відсутні підстави для визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко