УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПрАТ «Просто-страхування») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що позивачем було виплачено 30 868 грн 87 коп. власнику автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1, за договором добровільного страхування від 08 листопада 2011 року серії АТК № 215146, у зв'язку з пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 1 грудня 2011 року за участю застрахованого автомобіля та мопеда (скутера) Pada-8 без номерного знака під керуванням водія ОСОБА_6

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 30 липня 2014 року позов ПрАТ «Просто-страхування» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача у порядку регресу витрати з виплати страхового відшкодування у розмірі 30 858 грн 87 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року рішення Любарського районного суду Житомирської області від 30 липня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ПрАТ «Просто-страхування» відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «Просто-страхування» просило скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 листопада 2011 року між ПрАТ «Просто-страхування» та дочірнім підприємством «Хольмер Україна» (далі - ДП «Хольмер Україна») був укладений договір страхування серії АТК № 215146 майнових інтересів власника автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1.

01 грудня 2011 року о 19 год. 30 хв. на 48 км автомобільної дороги Житомир-Чернівці в с. Дубище Чуднівського району Житомирської області по вул. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мопеда (скутера) Pada-8 без реєстраційного номера, під керуванням водія ОСОБА_6 та легкового автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Згідно зі звітом від 08 грудня 2011 року № 727/6618 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 36 428 грн 08 коп., а відповідно до акта виконаних робіт від 19 грудня 2011 року № ТО11-39244 вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 32 188 грн 87 коп.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 02 грудня 2011 року № 6618 сума страхового відшкодування складає 30 868 грн 87 коп. Вищевказана подія була визнана страховою, про що 28 грудня 2011 року було складено страховий акт. Згідно з платіжним дорученням від 10 січня 2011 року № 142 ПрАТ «Просто-страхування» виплатило ДП «Хольмер Україна» 30 868 грн 87 коп. страхового відшкодування.

02 грудня 2011 року старшим державтоінспектором ВДАІ Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за вищевказаних обставин, відносно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія мопеда (скутера) Pada-8 ОСОБА_6 - вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області від 06 квітня 2012 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

16 листопада 2012 року постановою апеляційного суду Житомирської області вищевказана постанова районного суду була скасована та постановлена нова, якою провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 винен у порушенні правил дорожнього руху під час дорожньо-транспортної пригоді, позивач відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі, але, у свою чергу, ОСОБА_6 заподіяні збитки позивачу не відшкодував.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано вимог ч. ч. 2, 4 ст. 1187 ЦК України та не з'ясовано коло осіб, які беруть участь у справі, а суд апеляційної інстанції не має повноважень на залучення до участі у справі співвідповідачів, а саме: володільця мопеда (скутера), оскільки належних та допустимих доказів вибуття мопеда з володіння ОСОБА_8 унаслідок неправомірних дій інших осіб матеріали справи не містять, а заподіянню шкоди сприяла також і вина власника мопеда, який недбало поставився до використання та збереження свого майна.

Крім того, позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовом на підставі ст. ст. 993, 1187 ЦК України до належних відповідачів.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано вимог ч. ч. 2, 4 ст. 1187 ЦК України та не з'ясовано коло осіб, які беруть участь у справі, а саме: володільця мопеда (скутера), оскільки належних та допустимих доказів вибуття мопеда з володіння ОСОБА_8 унаслідок неправомірних дій інших осіб матеріали справи не містять, а заподіянню шкоди сприяла також і вина власника мопеда, який недбало поставився до використання та збереження свого майна.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 винен у порушенні правил дорожнього руху під час дорожньо-транспортної пригоди, позивач відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі, але, у свою чергу, ОСОБА_6 заподіяні збитки позивачу не відшкодував.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки у застосуванні процесуального закону, у зв'язку з чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року скасувати, рішення Любарського районного суду Житомирської області від 30 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко
Судді: П.О. Гвоздик І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік