Справа № 128/2061/15-ц Провадження № 22-ц/772/3045/2015Головуючий в суді першої інстанції Карпінська Ю. Ф.
Категорія 51Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Луценко В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Шевчука В.П., представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про забезпечення його позову до виконавчого комітету Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання батьківства,

встановила:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення його позову.

Заборонено вчиняти дії щодо удочеріння дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зміни її прізвища, ім'я та по батькові.

Зобов'язано органи опіки та піклування, в тому числі Службу у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, органи реєстрації актів цивільного стану, інші органи державної влади не приймати рішення щодо удочеріння дитини ОСОБА_8, зміни її прізвища, ім'я та по батькові. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року та постановлення нової про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги в ній наведені доводи, що заявником при поданні заяви про забезпечення позову не було дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, зокрема не зазначено обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, кому саме заборонено вчиняти дії щодо удочеріння дитини ОСОБА_8 та яким чином невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

В червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом про визнання його батьком дитини ОСОБА_8, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9.

12.06.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі.

20.07.2015 року від позивача надійшла до суду заява про забезпечення його позову, в якій ОСОБА_6 просив заборонити удочеріння дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зміни її прізвища, ім'я та по батькові, вивезення її за кордон. Зобов'язати органи опіки та піклування, в тому числі службу у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, органи реєстрації актів цивільного стану, інші органи державної влади та управління - не приймати рішення щодо удочеріння дитини (а. с. 77-78).

Вимоги даної заяви обґрунтовані тим, що в порушення умов домовленості щодо спільного виховання дитини, укладеної між позивачем та ОСОБА_7 (бабуся дитини, про визнання батьківства якої ставить питання ОСОБА_6), остання чинить перешкоди в спілкуванні та вихованні дитини.

ОСОБА_6 просив задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову з огляду на те, що бабуся дитини має намір та можливість удочерити дитину, змінивши її прізвище, ім'я та по батькові з подальшим вивезенням доньки за кордон, а саме в Італію, де постійно проживає ОСОБА_7, що в подальшому утруднить виконання рішення суду. Так як, можливе порушення прав та обов'язків позивача, як батька дитини.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Колегія суддів вважає, що у особи, яка подає заяву про забезпечення позову, є достатньо обґрунтоване припущення невиконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена в суді першої інстанції представником відповідача наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме звернення ОСОБА_7 до служби у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, суду, щодо удочеріння ОСОБА_8; факт перешкоджання ОСОБА_7 в спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6

Дані обставини і є тим припущенням, що рішення суду про визнання ОСОБА_6 батьком дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, не буде виконано, оскільки порушуватиме права та обов'язки ОСОБА_6, як батька дитини.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Колегія суддів бере до уваги, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ухвала була винесена до залучення скаржника до справи в якості третьої особи, що позбавило ОСОБА_5 можливості висловити свої заперечення щодо законності винесення даної ухвали, то такі є безпідставними.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, суддя, вирішуючи дане питання одноособово, сторін у справі не викликає, і при постановленні ухвали, керується матеріалами цивільної справи, які є в наявності.

З вимог позову та заяви про забезпечення позову можна зробити висновок про наявність зв'язку між видом забезпечення позову, застосований судом, і предметом позовної вимоги, зокрема, про спроможність цього заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

В свою чергу доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не спростовують висновків суду першої інстанції щодо забезпечення позову ОСОБА_6, а отже підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про забезпечення його позову до виконавчого комітету Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_7, ОСОБА_5, про визнання батьківства, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: