У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про зміну дати і формулювання причин звільнення, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 5 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 20 липня 2006 року працювала на посаді апаратника борошномельного виробництва на державному підприємстві Охтирський комбінат хлібопродуктів Державного агентства резерву України (далі - ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів»), а 10 лютого 2015 року на ім'я генерального директора ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» подала заяву про звільнення її на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Зазначала, що в наказі про припинення трудового договору відповідачем самовільно було змінено підставу звільнення, а саме, зазначено про звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою працівника від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці. Крім того, при звільненні їй не видали трудову книжку, довідку про розмір заборгованості із заробітної плати, наказ про звільнення, довідку про середній заробіток за шість календарних місяців, які передували звільненню, внаслідок чого їй завдано моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила суд зобов'язати відповідача видати їй трудову книжку, довідку про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку виплат на випадок безробіття; стягнути з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» середній заробіток за час вимушеного прогулу по день остаточного винесення рішення судом; змінити формулювання причин звільнення з роботи з п. 6 ст. 36 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, і дату звільнення з 10 лютого 2015 року на день винесення рішення; стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 5 травня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки в розмірі 343 грн 02 коп. з послідуючим утриманням з даної суми всіх податків та обов'язкових платежів. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 8 травня 2015 року зобов'язано ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» внести у трудову книжку ОСОБА_4 запис, згідно з яким днем її звільнення з посади апаратника борошномельного виробництва за п. 6 ст. 36 КЗпП України вважати 13 лютого 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 до ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» про відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_4 150 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті - рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення змінити, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким змінити формулювання причини звільнення з роботи на «звільнена у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, колективного та трудового договорів», ч. 3 ст. 38 КЗпП України і дату звільнення на день вирішення справи в суді; стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зміну дати і формулювання причин звільнення та стягнення вихідної допомоги, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачка за два місяці була повідомлена про настання зміни істотних умов праці, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, відмовившись від підпису про ознайомлення з таким наказом. Отже, вона не дала згоду на роботу в нових умовах, тому і була звільнена на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. На підставі заяви від 18 грудня 2014 року їй була надана відпустка на період з 5 січня 2015 року до 9 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 днем звільнення вважається останній день роботи, тобто 10 лютого 2015 року.

При цьому у цей же день позивачка у кінці робочого дня подала заяву про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але вже після видання роботодавцем наказу про звільнення по п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 5 травня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта