Справа № 583/1743/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, Охтирська міська рада, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права користування земельною ділянкою, скасування рішення Охтирської міської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2015 року відкрито провадження в справі. Свої вимоги, в послідуючому уточнені, позивач мотивує тим, що з 02.10.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, під час якого, а саме 08.09.2006 року, придбали 22/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, які зареєстрували на відповідачку. 22.05.2012 року відповідачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності та поділ майна подружжя, встановлення порядку користування земельною ділянкою, а ним був поданий зустрічний позов про поділ майна подружжя. 02.07.2012 року за рішенням суду шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Рішенням суду від 31.01.2013 року в порядку поділу майна подружжя йому було виділено у власність 11/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, та 11/100 частини виділено відповідачці. В наступному йому стало відомо, що 29.05.2012 року Охтирською міськрадою прийняте рішення № 480-МР, згідно якого у власність відповідачки була передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд відповідно до розміру ідеальної частки у будинку - 22/100 від 0,0922 га. Відповідачці був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, хоча про цю обставину вона суд не повідомила. Вважає, що його право на користування земельною ділянкою у розмірі, відповідно до частки у будинку порушене, оскільки згідно з рішенням Охтирської міської ради відповідачці у власність передана земельна ділянка відповідно до частки 22/100 у праві власності на будинок, хоча позивачка не була одноособовим власником зазначеної частки. Тому порушує питання про визнання за ним права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до його розміру ідеальної частини в будинку (11/100 від 0,0922 га); скасування рішення Охтирської міської ради від 29.05.2012 року № 480-МР в частині «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» на прізвище ОСОБА_4 щодо надання їй у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до розміру ідеальної частини 22/100 від 0,0922 га; скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03.09.2012 року; скасування реєстрації зазначеного державного акту у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечив з тих підстав, що на час прийняття рішення про затвердження технічної документації та передачу у приватну власність відповідачці земельної ділянки відповідно до ідеальної частки у будинку право власності відповідачки на 22/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 було належним чином зареєстроване, а тому рішення є законним. Право власності на земельну ділянку відповідачкою набуте в зв'язку з використанням нею свого права на приватизацію, яке не залежить від наявності чи відсутності такого права у позивача. Визнання за позивачем права власності на 11/100 частини житлового будинку в наступному не може бути підставою для визнання незаконним та скасування рішення про затвердження технічної документації та передачу в приватну власність земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка належить на праві спільної часткової власності ще двом співвласникам і її реальний виділ не здійснювався.

Представники від управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, Охтирської міської ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_5 до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_6 до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи не надавав.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Сторони не оспорюють, що 08.09.2006 року відповідачкою було придбано ? частину будинку по АДРЕСА_1. В наступному, 23.07.2008 року за договором купівлі-продажу відповідачка відчужила 28/100 частини зазначеного житлового будинку та у її власності залишилися 22/100 частини будинку, що підтверджується відповідними договорами.

Рішенням п'ятдесят другої сесії п'ятого скликання Охтирської міськради від 29.07.2010 року на підставі її заяви відповідачці наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право спільної часткової власності на земельну ділянку.

Рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання № 480-МР від 29.05.2012 року, зокрема, затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності на земельну ділянку та безоплатно передано ОСОБА_4 у спільну часткову власність пропорційно до розміру частки у праві спільної власності на будинок земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 22/100 від 0,0922 га, а саме 0,0203 га. Відповідачці виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_3 03.09.2012 року. Згідно додатку до державного акта, співвласниками зазначеної земельної ділянки, крім відповідачки, є ОСОБА_7, 28/100 та ОСОБА_8, 50/100.

На даний час співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_5- 28/100 та ОСОБА_6 -50/100, на підставі договорів дарування та купівлі-продажу відповідно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 31.01.2013 року поділено майно подружжя та, зокрема, виділено у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 11/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Питання щодо поділу земельної ділянки чи визначення порядку користування не було предметом судового розгляду.

За твердженням позивача, підставою для скасування рішення Охтирської міської ради від 29.05.2012 року № 480-МР в частині передачі відповідачці у спільну часткову власність пропорційно до розміру частки у праві спільної власності на будинок частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 є та обставина, що відповідачка не була власником 22/100 частин домоволодіння, а мала право лише на 11/100 частин, оскільки будинок був придбаний подружжям і належав сторонам на праві спільної сумісної власності.

Однак таке твердження є помилковим.

Так, зі змісту ст. 334 ЦК України вбачається, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до положень ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Таким чином, на час звернення відповідачки з заявою про передачу їй у власність частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 та на час прийняття рішення № 480-МР від 29.05.2012 року право власності на частину зазначеного домоволодіння було зареєстроване за відповідачкою. Отже, Охтирською міською радою правомірно було прийняте рішення про передачу їй у власність частини земельної ділянки відповідно до належної їй частки домоволодіння.

Інших обставин, які б свідчили про неправомірність прийнятого рішення чи могли б стати підставою для його скасування, позивачем не зазначено.

Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 4 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Положеннями ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право постійного користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника.

Разом з тим, на даний час за позивачем лише визнано право власності на ідеальну частку в домоволодінні без реального виділення, а тому порушення питання про визнання за позивачем права користування земельною ділянкою на підставі положень ст. 377 ЦК України є передчасним.

Вимоги про скасування державного акту та його реєстрації є похідними від вимог про скасування рішення Охтирської міськради та визнання права користування земельною ділянкою, тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116 Земельного кодексу України, ст.ст. 334, 377 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 4 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 4, 10, 11, 15, 58-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко