АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1498/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_3 про роз′яснення судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за об′єднаним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та з урахуванням уточнених позовних вимог від 09.10.2014 (а.с.212-214) просив суд відступити від рівності часток та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1505 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_5; визнати право власності на 67/100 частин в квартирі у АДРЕСА_1.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 подала позовну заяву. 29 листопада 2012 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі № 2610/26664/2012 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, яка була об'єднана з позовною заявою ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1118,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4: право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, відступивши від рівності часток з урахуванням інтересів дитини; право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, відступивши від рівності часток з урахуванням інтересів дитини. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право інтелектуальної власності на торговельні марки - «ГАЗОН», «Мавританський газон», «Газон ЛИЛИПУТ». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_3) в розмірі 38 753,91 (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят три) гривні 91 копійка. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 3219 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року скасовано в частині визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_3) в розмірі 38 753,91 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення.

У липні 2015 року ОСОБА_3 подав заяву про роз′яснення рішення Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року, в якій просить роз′яснити чи може ОСОБА_3 у порядку звернення до суду з позовною заявою отримати компенсацію з ОСОБА_4 за Ѕ частину квартири АДРЕСА_3, що була у спільній сумісній власності подружжя і була незаконно відчужена ОСОБА_4

В обґрунтування заяви зазначає про те, що рішенням Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року відмовлено йому - ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_4 38 753,91 грн.. Таким чином, не відбулося стягнення з ОСОБА_4 у порядку поділу майна подружжя компенсації вартості частки ОСОБА_3 у спільному майні подружжя у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_3

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 підтримали доводи заяви. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 219 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 про роз′яснення судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом положення статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року скасовано в частині визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_3) в розмірі 38 753,91 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги в скасованих частинах рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по Ѕ частині за кожним на квартиру АДРЕСА_4. Відмовлено ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_4 38 753,91 грн. В іншій частині вищезазначених позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Відмовляючи ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_4 38 753,91 грн., колегія суддів виходила із того, що позовних вимог про стягнення компенсації ОСОБА_3 не заявляв. Тоді, як суд першої інстанції в порушення вимог ст. 11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання стягнення компенсації. Тому рішення суду в цій частині скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, як таких, що не були заявлені.

Порушене ОСОБА_3 у заяві про роз′яснення рішення питання щодо його можливості у порядку звернення до суду з позовною заявою отримати компенсацію з ОСОБА_4 за Ѕ частину квартири АДРЕСА_3, що була у спільній сумісній власності подружжя і була незаконного відчужена ОСОБА_4 не підлягає роз′ясненню, оскільки не стосується тлумачення ухваленого судового рішення для більш повного розуміння тих частин рішення, які викликають труднощі. За своїм змістом порушене питання у заяві стосується нових вимог, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає, вказані вимоги у заяві виходять за межі положення статті 221 ЦПК України щодо правових підстав для роз'яснення рішення, оскільки у поданій заяві фактично порушується питання про вирішення нових вимог, не досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 221, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз′яснення судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за об′єднаним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: