Справа № 2-2318/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді - Галайко Н.М.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 подав до суду скаргу на дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якій просить суд визнати неправомірними дії ДВС, допущені при відкритті виконавчого провадження № 45798430 на виконання виконавчого листа № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області від 11.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 45798430

В обґрунтування скарги посилається на те, що 11.12.2014 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 45798430 з виконання виконавчого листа № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, який видано Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості у розмірі 113 503,96 доларів США, що еквівалентно 898951,00 грн. та 1820 грн. судових витрат. Скражник вказує, що виконання рішень відділами примусового виконання рішень ДВС здійснюється з дотриманням підвідомчості, встановленої ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку. Таким чином, зважаючи на те, що виконання виконавчого листа № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, який видано Залізничним районним судом , не є підвідомчим відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області. На підставі наведеного просить суд скаргу задоволити.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час, даті та місце розгляду справи.

Представник суб'єкта оскарження в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час, даті та місце розгляду справи.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1, ст. 6, 11 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (надалі - Інструкція) передбачено, що розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобовязаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону.

Судом встановлено, що 11.12.2014 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 45798430 з виконання виконавчого листа № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, який видано Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості у розмірі 113 503,96 доларів США, що еквівалентно 898951,00 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, загальна сума, яка підлягає до стягнення за рішенням суду становить 900 771,00 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження по виконавчому листу № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова відкрито з порушенням правил визначення підвідомчості.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 14, 383-387 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірними дії ДВС, допущені при відкритті виконавчого провадження № 45798430 на виконання виконавчого листа № 2-2318/2010 від 12.07.2010 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області від 11.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 45798430.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти з днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Галайко Н.М.