Справа №560/1430/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

секретар - Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року, що належав його бабі ОСОБА_3, яка померла 04.11.1996 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його баби відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року. У зв'язку з відкриттям спадщини він звернувся до Дубровицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Одночасно нотаріусу був представлений вищевказаний сертифікат, однак при огляді сертифіката було встановлено, що в ньому неправильно записані ім'я та по-батькові його баби. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20.11.2012 року було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, а також те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року належав його бабі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №119882 (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_3 померла 04 листопада 1996 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року було встановлено, що ОСОБА_4, яка зазначена у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року, та ОСОБА_3, яка померла 04 листопада 1996 року в с. Залужжя Дубровицького району Рівненської області, є однією та тією ж самою особою, і що зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року належав бабі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №436 від 11.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.15) вбачається, що спадкоємцем на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий на ім'я ОСОБА_3, яка померла 04.11.1996 року став ОСОБА_1.

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження

З роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що відповідачами у справах, що випливають зі спадкових правовідносин, є спадкоємці за заповітом і за законом, а при їх відсутності чи усунення їх від права на спадкування, відмови від її прийняття відповідачами в таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, окрім позивача, інших спадкоємців, які прийняли б спадщину, немає, то в даному випадку відповідачем по справі заявлено сільську раду.

Згідно довідки №437 від 11.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.20) вбачається, що в господарстві, головою якого рахувалася ОСОБА_3, проживали такі особи: ОСОБА_5 - дочка; ОСОБА_6 - зять.

Згідно копії заяви, посвідченої 22 березня 2012 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_7 (а.с.21) вбачається, що ОСОБА_5 відмовилась від земельної частки (паю) її матері ОСОБА_3 на користь свого племінника ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 158, 174, 197, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року, що належав його бабі ОСОБА_3, яка померла 04.11.1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_8