Справа № 303/7190/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря - Рогач О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року по справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» борг за генеральним договором № BL6220 від 24.06.2008 р. та додатковою угодою № BL6220/BL6220-KL+ від 24.06.2008 р. в розмірі 22 430,14 доларів США. Вирішено питання про судові витрати (а.с.172-175).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянти стверджують, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянти вважають, що погасили отриманий кредит, сплативши банку понад 22 000 доларів США. Крім того, договір поруки був укладений з порушенням вимог закону, оскільки поручитель є особою похилого віку, сам потребує постійного догляду та піклування, а тому укладення з ним договору порушує права сторін (а.с.177-178).

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав суду письмове заперечення, в якому апеляційну скаргу не визнав та просив відхилити як необґрунтовану.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 24 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено генеральний договір № BL6220 та індивідуальну додаткову угоду № BL6220/BL6220-KL+ про надання кредитних послуг на суму 21 000 доларів США у вигляді встановленого в базовій валюті ліміту під 15, 25 % річних строком до 1 червня 2028 року (а.с.17-23, 25-26).

В забезпечення повернення кредитних коштів між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю (кредитору) квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.29-32).

У зв'язку з неможливістю виконання зобов'язання в повному обсязі, на умовах реструктуризації було укладено та підписано зміни до вже укладених раніше договорів та складено новий графік погашення кредиту.

Крім того, 14 грудня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки № BL6220-П1, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.59-63).

Однак, зобов'язання належним чином позичальником не виконано, в результаті чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами та кредитор зазнав збитків. Як наслідок, 1 серпня 2014 року позичальнику та поручителю було направлено письмову вимогу щодо погашення боргу за кредитом (а.с.64-69).

Станом на 8 червня 2015 року борг становить 22 430, 14 доларів США (а.с.153-154). З них:

-17 728,33 доларів США борг по кредиту;

-2979, 80 доларів США прострочена заборгованість по кредиту;

-4028, 24 доларів США відсотки;

-673, 57 доларів США підвищені відсотки.

Згідно статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року (справа № 6-145цс14).

Задовольняючи позов та стягуючи суму боргу в іноземній валюті в розмірі 22430,14 доларів США суд першої інстанції правильно встановив, що зобов'язання належним чином не виконано, у боржника виникла заборгованість по кредиту, а боржник та поручитель є солідарними боржниками. Крім того, кредит був наданий в іноземній валюті, позивач просить стягнути суму боргу в іноземній валюті, а в банку є ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.158-160), що дозволяє стягнути грошову суму саме в іноземній валюті.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення заборгованості солідарно з основного позичальника та його поручителя, колегія відхиляє як необґрунтовані. Укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» договір поруки є чинним, у судовому порядку ніким не оспорено. Строк звернення з вимогою до поручителя позивачем не пропущено.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________