АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/200/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 22-ц/789/1078/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін - представників апелянта - ОСОБА_1

та ОСОБА_2

позивачки ОСОБА_3 та її представника

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення Бережанського районного суду від 2 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування вимог посилалась на те, що з серпня 1981 року працювала в Бережанському районному відділі зв'язку на посаді електромонтера дистанційного обладнання. В процесі реорганізації підприємства була переведена на посаду електромеханіка. 12 серпня 2015 року була звільнена із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КзпП України. В уточнених позовних вимогах просить поновити її на роботі на попереднє місце роботи та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Бережанського районного суду від 2 липня 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 на попереднє місце роботи в Тернопільській філії ПАТ «Укртелеком», у Комбінований центр телекомунікацій № 142 (м. Тернопіль), в цех експлуатації об'єктів звязку (м. Тернопіль) із місцем роботи в м. Бережанах Тернопільської області.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Укртелеком в користь ОСОБА_3 13 384 ( тринадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп. заробітку за час вимушеного прогулу, а також в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ "Укртелеком" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному об'ємі, посилаючись на порушеня судом норм матеріального права. Вказує, що судом було надано невірну правову оцінку доказам, наявним у матеріалах справи та необгрунтовано наявність переважного права позивачки залишення на роботі.

В судовому засіданні представники ПАТ "Укртелеком" підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Позивачка та її представник заперечили апеляційну скаргу. Рішення суду вважають законним.

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив із доведеності факту порушення відповідачем трудових прав позивачки, передбачених нормами трудового законодавства.

Предметом спору у даній справі є правомірність звільнення позивача з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з реорганізацією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком". Вказана норма передбачає можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під такими змінами, зокрема, мається на увазі ліквідація, реорганізація установи, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України у разі реорганізації установи дія трудового договору продовжується і може бути припинена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

За таких обставин правове значення для вирішення спору за даним позовом має встановлення відповідних фактів, зокрема, чи дійсно мали місце реорганізація установи в якій позивач працював, скорочення чисельності або штату працівників закладу, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, чи дійсно працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, чи попереджався позивач за два місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з серпня 1981 року працювала у Бережанському районному відділі зв'язку на посаді електромонтера станційного обладнання міжміських телефонних станцій. В жовтні 1987 року була переведена електромонтером станційного обладнання ЛАЗу. У процесі реорганізації підтриємства її було переведено у Бережанський районний вузол електрозв'язку на посаду електромеханіка, 12 січня 2015 року вона була звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На підставі наказу ПАТ «Укртелеком» № 518 від 01.10.2014 року «Щодо організаційної структури ПАТ «Укртелеком» введена в дію організаційна структура філії ПАТ «Укртелеком», зокрема західного макрорегіону у складі Львівської філії - керуючої Волинської, Рівенської,Тернопільської, Хмельницької,Закарпатської, Івано Франківської,Чернівецької філій.

Наказом ПАТ «Укртелеком» №543 від 16.10.2014 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (щодо філій ПАТ «Укртелеком»), а саме введено до штатного розпису структурні підрозділи та посади Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» згідно з додатком №4, зокрема всього по станційно лінійній дільниці №1 м. Бережани 20 посад.

Відповідно до наказу ПАТ «Укртелеком» № 583 від 31 жовтня 2014 року відбулось скорочення чисельності та штат працівників ПАТ «Укртелеком» та 10 листопада 2014 року було внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком»), а саме: виведено із штатного розпису Тернопільської філії структурні підрозділи та посади згідно з додатком № 4 до зазначеного вище наказу, в тому числі структурний підрозділ Тернопільської філії, в якому працювала позивачка.

10 листопада 2014 року позивачку було попереджено про майбутнє вивільнення, 23 грудня 2014 року на засіданні президії профспілкової організації було дано згоду на розірвання трудового договору із позивачкою.

12 січня 2015року наказом № 17/к Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» позивачку було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Доводи апелянта про те, що позивачка звільнена без порушення норм закону колегія суддів не бере доуваги як безпідставні .

Згідно з п. 1 чтрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (вивільнення працівників). . 1 ст. 40 КЗпП України

За приписами ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників визначено ст.49-2 КЗпП України.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено ,що у відповідача мала місце реорганізація установи.

Згідно наказу ПАТ «Укртелеком» №543 від 16.10.2014 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (щодо філій ПАТ «Укртелеком»), а саме введено до штатного розпису структурні підрозділи та посади Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» згідно з додатком №4, зокрема всього по станційно лінійній дільниці №1 м. Бережани 20 посад.

Таким чином в період з 16.10.2014 по 10.11. 2014 року у відповідача по станційно лінійній дільниці №1 м. Бережани було по штатному розпису 42 посади та додатково введених 20 посад згідно наказу ПАТ «Укртелеком» №543 від 16.10.2014 року всього 62 посади.

Згідно додатку № 4 до наказу № 583 від 31 жовтня 2014 року по Тернопільській філії ПАТ "Укртелеком" скороченню підлягали 42 особи, в тому числі 6 осіб - електромеханіків електрозв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 407 від 7 листопада 2014 року попередження про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку із скороченням штату по Цеху телекомунікаційних послуг №1 м.Бережани Тернопільської філії ПАТ " Укртелеком" у було вручено лише одній позивачці, хоч згідно додатку № 4 до наказу № 583 від 31 жовтня 2014 року по Тернопільській філії ПАТ "Укртелеком" скороченню підлягали 42 особи, в тому числі 6 осіб - електромеханіків електрозв'язку.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта пояснив ,що із 42 осіб які підлягали скороченню тільки двох працівників попередили про скорочення серед яких була і позивачка оскільки інші працівники були переведені на інші посади зокрема і на додатково введених 20 посад , при цьому переведення на інші посади пропонувлись особам які мають переважне право на зайняття нових посад, а позивачка переважного права не мала закрема перед ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно наказу № 795/к ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як і інші особи, 6 листопада 2014 року були переведені на посади електромонтерів у комбінований центр експлуатації об"єктів № 142 (м.Тернопіль), цех телекомунікацій зв'язку (м.Тернопіль).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачці така посада запропонована не була, хоч вона тривалий час до переведення її на посаду електромеханіка електрозв'язку працювала електромонтером і мала відповідні знання та навики для виконання цієї роботи.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що фактично реорганізація відбулась на підприємстві з часу введеня до штатного розпису нових посад, зокрема по станційно - лінійній дільниці №1 м. Бережани 20 нових посад згідно наказу ПАТ «Укртелеком» №543 від 16.10.2014 року, а тому позивачка має право на переведення на ряду з іншими працівниками на посаду електромонтера у комбінований центр експлуатації об"єктів № 142 (м.Тернопіль), цех телекомунікацій зв'язку (м.Тернопіль) з місцем роботи в м.Бережани в порядку переважного права на залишення на роботі.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що позивачці пропонувались вакантні посади, від яких вона відмовилась, як безпідставні.

З матеріалів справи сбачається, що зі списку вакантних посад, запропонованих позивачці 10 листопада 2014 року та списку вакантних посад, від ознайомлення з якими позивачка 23 грудня 2014 року відмовилася, позивачці пропонувалися вакантні посади не за місцем її проживання, а по всій території України .

Згідно із ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч.2 ст. 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Доводи апелянта, що ОСОБА_6 був переведений на посаду електромонтера 06.11.2014 року, тобто до попередження працівників ПАТ «Укртелеком» про майбутнє звільнення і на момент такого попередження не працював на посаді електромеханіка , яка підлягала скороченню не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки представник апелянта визнав в суді апеляційної інстанції, що при переведенні на посаду електромонтера враховувалось переважне право працівників, а тому дана посада не пропонувулась позивачці, оскільки на думку апелянта, вона не мала переважного права на зайняття даної посади.

З огляду на наведене судова колегія приходить довисновку, що реорганізація відбувалась фактично з 16.10.2014 року з часу введеня до штатного розпису нових посад і станом на 6.11.2014 року всі працівники були переведені на нові посади, а тому позивачка мала право на переведення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позивачка мала переважне право перед ОСОБА_6 на залишення на роботі, оскільки має вищу продуктивність праці, безперервний стаж роботи, що в свою чергу свідчить про те, що адміністрацією Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» позивачка була звільнена з роботи незаконно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка закінчила Львівський електротехнікум зв'язку і працювала в Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» з 1981 року по 2015 рік. Посвідчення водія видане на ім'я ОСОБА_3 свідчить про те, що вона, як і ОСОБА_6, має право на водіння автомобіля.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_6 закінчив Бережанський агротехнічний інститут в 2011 році. Має посвідчення водія, працює в Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» з 2010 року.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При розрахунку середнього заробітку враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, про те, що обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Суд першої інстанції на підставі розрахунків, проведених згідно закону вірно прийшов до висновку, що слід стягнути у користь позивачки 13384 грн. 80 коп. втраченого заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" - відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук