АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5659/2015
У Х В А Л А

6 квітня 2015 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва РейнартІ.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Сканцевої Надії Сергіївни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк національний кредит»,

встановив:

ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

10 березня 2015р. ОСОБА_3, як представник ОСОБА_2, направила до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.

Однак, у порушення ч. 4 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги не був доданий документ, який підтверджує повноваження ОСОБА_3 на представлення інтересів ОСОБА_2, а наявні у матеріалах справи документи відповідно до ст. 42 ЦПК України не підтверджували повноваження представника.

За таких обставин, ухвалою судді від 23 березня 2015р. апеляційна скарга була залишена без руху, а представнику апелянта був наданий строк в два дні з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. При цьому, представнику апелянта було роз'яснено, які саме документи підтверджують повноваження особи, як представника, у цивільному процесі.

1 квітня 2015р. до суду ОСОБА_3 подана заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої приєднано оригінал ордеру, виданогоАдвокатським об'єднанням «Авер Лєкс», копія наказу, виданого Адвокатським об'єднанням «Авер Лєкс» 10 грудня 2013 року, про призначення ОСОБА_3 на посаду заступника директора Адвокатського об'єднання «Авер Лєкс», копія договору від 17 січня 2014 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об'єднанням «AVER LEX» та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У заяві представник апелянта посилається на ч. 1-2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», стверджуючи, що вказана норма визначає документи, на підставі яких здійснюється адвокатська діяльність та надання правової допомоги, тому договір про надання правової допомоги, підписаний між адвокатським об'єднанням та клієнтом, є достатнім для підтвердження повноважень представника, а також, що об'єднанню (його працівникам) надається, зокрема, право самостійно визначати працівників об'єднання, які будуть залучатися до виконання завдання.

Вважаю вказані посилання представника апелянта неправомірними та такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не визначає порядок

- 2 -

представництва у цивільному процесі, який визначений спеціальним законом - Цивільним процесуальним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді.

Документи, що посвідчують повноваження представника, перелічені у статті 42 ЦПК України.

Зокрема, у ч. 4 ст. 42 ЦПК України зазначено, що повноваження адвоката як представника можуть посвідчуватись ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням, або договором. До ордера адвоката обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Таким чином, аналіз даної норми свідчить про те, що договір повинен бути укладений між адвокатом та стороною, яку він представляє, і у договорі повинно бути зазначено, які саме повноваження адвоката, як представника, йому надані особою, інтереси якої він представляє.

Вказана норма процесуального права не передбачає можливості представлення інтересів сторони у цивільному процесі адвокатським об'єднанням, а також не передбачає, що саме адвокатське об'єднання може визначати на свій розсуд особу, яка буде представляти інтереси сторони у цивільній справі.

Також необхідно звернути увагу на те, що норми Цивільного процесуального Кодексу України не ототожнюють поняття особи, яка може бути представником, та особи, яка надає правову допомогу.

Зокрема, поняття особи, яка надає правову допомогу, її права та обов'язки, визначено у статті 56 ЦПК України.

З наданого договору про надання правової допомоги не вбачається, що апелянт доручив представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_3

На вказані норми процесуального права було звернуто увагу представника апелянта в ухвалі від 23 березня 2015р., проте взяті до уваги не були.

За таких обставин, вважаю, що представником ОСОБА_3 не було наданодокументів, які підтверджують її повноваження як представника ОСОБА_2 на момент подачі апеляційної скарги, тому недоліки апеляційної скарги не усунені, а ухвала не виконана.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встанов-лений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки представником апелянтом у визначений судом строк недоліки апеляційної скарги усунені не були, керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя