Справа № 587/1525/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визначити за нею 9/10 часток, а за ОСОБА_2 1/10 часток у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4, а також припинити право спільної власності ОСОБА_2 на 1/10 частку у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4 та присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну йому 1/10 частку у спільній власності на зазначений житловий будинок з погребом, у розмірі 13000 грн. з депозитного рахунку Сумського районного суду Сумської області, на який було внесено позивачкою грошову суму коштів, що становить узгоджену сторонами вартість частки відповідача.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, в письмовій заяві представник позивачки позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без їх участі.

Відповідач в судове засідання не зявивсь, в письмовій заяві позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявивсь, в письмовому поясненні проти позову не заперечував та просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в 1975 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що зроблено запис за №14 у книзі реєстрації актів про одруження та видано свідоцтво про одруження І-СЛ №326178 (а.с. 11).

За час спільного проживання позивачкою та відповідачем було набуте майно.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У відповідності із ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

До складу спільного майна позивачки та відповідача відноситься житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, загальною вартістю 37680 грн., що знаходяться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4 (а.с. 16-18).

Право власності на майно виникло на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області по справі №587/911/13-ц від 30.04.2013 року з урахуванням ухвали Сумського районного суду Сумської області від 28.08.2013 року про внесення виправлення до рішення Сумського районного суду Сумської області по справі №587/911/13-ц від 30.04.2013 року (а.с. 12,13).

Право приватної власності на нерухоме майно зареєстровано Реєстраційною службою Сумського районного управління юстиції Сумської області за індексним номером 5780396 від 11.09.2013 року за позивачкою на підставі її заяви від 10.09.2013 року (а.с. 14, 15).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, Рішенням Сумського районного суду Сумської області по справі №587/911/13-ц від 30.04.2013 року встановлено, що позивачка з 09.09.1989 року по 30.04.2013 року проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок (з надвірними будівлями) був виділений родині позивачки для проживання Могрицькою сільською радою, як родині молодих спеціалістів.

Також рішенням Сумського районного суду Сумської області по справі №587/911/13-ц від 30.04.2013 року встановлено, що в листопаді 2012 року позивачка звернулась до Могрицької сільської ради з заявою про оформлення права власності на даний будинок.

Зважаючи на відмову Могрицької сільської ради у задоволенні заяви позивачки за листопад 2012 року про оформлення за нею права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 особисто звернулась за правовою допомогою, сплатила судовий збір за рахунок власних коштів та разом зі своїм представником подала до Сумського районного суду Сумської області позовну заяву про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, яка була задоволена в повному обсязі 30.04.2013 року.

Згодом позивачка за рахунок власних коштів сплатила збори за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Тобто позивач за рахунок власних коштів та за умови особистої безпосередньої участі набувала право власності на домоволодіння, увесь час користування нерухомим майном утримує його за рахунок власної заробітної плати та пенсії, що підтверджується наступним.

Позивачка працевлаштована за основним місцем роботи в Могрицькому НВК та займає посаду бібліотекаря. За період роботи з січня 2010 року по квітень 2015 року позивачці була нарахована та сплачена заробітна плата в загальному розмірі 70656,09 грн. (а.с. 19-24).

Крім того, позивачка є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № від 18.08.2010 року. За період з січня 2010 року по травень 2015 року Позивачу було нарахована та сплачена пенсія в загальному розмірі 59943 грн. 41 коп. (а.с. 25-27).

В той же час в утриманні домоволодіння за рахунок власних грошових коштів приймає участь повнолітній син сторін - ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою знаходження нерухомого майна (а.с. 10).

Разом з тим, відповідач власних доходів не має протягом останніх десяти років, участі в утриманні нерухомого майна не приймає та не приймав будь-якої участі в набутті права власності на домоволодіння за адресою: Сумська обл., Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4, однак зареєстрований та проживає в житловому будинку.

При цьому відносини між сторонами остаточно ускладнилися в лютому-березні 2015 року, в зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до Сумського районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

На час звернення до суду з даним позовом, з огляду на поведінку відповідача, позивачка вимушена проживати окремо від відповідача у доньки - ОСОБА_4 за адресою: Сумська область, Сумський р-н, с. Велика Чернеччина, вул. Кільцева, 6.

З огляду на обставини, які склалися позивачка звернулась до суду за захистом права власності. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, згідно ч. 1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Домовленостей про поділ або виділення часток з спільної сумісної власності на домоволодіння не існує, договір про поділ майна та/або шлюбний договір позивачка та відповідач не укладали.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один з них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

На сьогоднішній день, між співвласниками нерухомого майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. При цьому відповідач своїм недбалим ставленням до домоволодіння призводить до його руйнації та занепаду.

Виходячи з викладених обставин, позивач вважає, що існують обставини, що мають істотне значення для відступлення від рівності часток подружжя, а тому позивачка просила визначення за нею 9/10 часток, а за ОСОБА_2 1/10 часток у спільній власності.

Разом з тим ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на часту у спільному майні може бути припинено з рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На даний час шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області у справі №587/1327/15-ц від 30.07.2015 року, яке набрало законної сили. Тобто позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов'язані, взаємних прав та обов'язків відносно один одного не реалізують та не виконують (а.с. 56).

Так, однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Як було зазначено вище, позивачка розраховує на виділення їй 9/10 часток в спільному з відповідачем нерухомому майні. В той час відповідач має отримати на підставі рішення суду 1/10 часток у спільному майні. За таких обставинах частка Відповідача у праві спільної власності на нерухоме майно є незначною.

Розмір частки відповідача, про визначення якої просить позивачка, у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості виділити в натурі житлове приміщення (кімнату) для володіння, оскільки вона становить менший розмір ніж площа будь-якого із житлових приміщень будинку.

Наступною умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що річ є неподільною.

У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Домоволодіння та, зокрема, житловий будинок як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку розмір частки відповідача на визначенні якого наполягає позивач, є незначним, тобто становить менший розмір, ніж площа будь-якого із житлових приміщень будинку, розподіл домоволодіння в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 9/10 та 1/10 з технічної точки зору - не можливий, а тому домоволодіння як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною.

В той же час у відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

Між сторонами та за участі третьої особи досягнуто попередньої домовленості про сплату на користь відповідача компенсації за частку у спільній власності в розмірі 13000 грн.

Наступною умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що спільне володіння та користування майном є неможливим.

Спільне володіння та користування майном сторін є неможливим з огляду на розірвання шлюбу між сторонами на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області у справі №587/1327/15-ц від 30.07.2015 року, яке набрало законної сили та фактичне припинення спільного господарства, спільного побуту, взаємних прав та обов'язків відносно один одного.

Більш того, позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогами прийняти участь в ремонті житлового будинку та надвірних споруд, оскільки в будинку не здійснювались ремонтні роботи досить давно і він знаходиться в аварійному стані, а також облаштувати прибудинкову (дворову) територію, на що відповідач категорично відмовлявся.

Таким чином, відповідач відмовляється приймати участь у здійсненні капітального ремонту житлового будинку та надвірних споруд, облаштовувати прибудинкову територію, а також нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг та поточні витрати на утримання житлового будинку, що робить неможливим спільне володіння та користування майном.

Останньою умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Враховуючи те, що частка відповідача у житловому будинку №4, який знаходиться в с. Могриця по вул. Садова, на визначенні якої наполягає позивачка, є незначною, не можливий ні його поділ в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, а також відповідач не приймав участі в його утриманні, не вносив жодних коштів у рахунок його ремонту та плати комунальних послуг, більш того вартість частки є незначною, і тому, припинення за рішенням суду прав відповідача на частку у спільному майні, яким є вказаний вище житловий будинок не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та відповідає його власному волевиявленню.

Враховуючи викладене, необхідно визначити за ОСОБА_1 9/10 часток, за ОСОБА_2 1/10 часток у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4, та припинити право спільної власності ОСОБА_2 на 1/10 частку у спільній власності на вказане майно і присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну йому 1/10 частку у спільній власності на зазначене майно, у розмірі 13000 грн. з депозитного рахунку Сумського районного суду Сумської області, на який було внесено позивачкою грошову суму коштів, що становить узгоджену сторонами вартість частки відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст.ст. 183, 190, 321, 364, 368-370, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 60, 61, 63, 65, 67-71, 74 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визначити за ОСОБА_1 9/10 часток, за ОСОБА_2 1/10 часток у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, загальною вартістю 37680 грн., що знаходяться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4.

Припинити право спільної власності ОСОБА_2 на 1/10 частку у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, загальною вартістю 37680 грн., що знаходяться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4 та присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну йому 1/10 частку у спільній власності на житловий будинок з погребом - літ. "А-І" загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м; кухня - літ. "Б", площею 15,6 кв.м; вбиральня - літ. "В", площею 1,2 кв.м; сарай - літ. "Д", площею 28,1 кв.м; навіс - літ. "Е"; огорожа №1-4, загальною вартістю 37680 грн., що знаходяться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Могриця, вул. Садова, буд. 4 у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень з депозитного рахунку Сумського районного суду Сумської області, на який було внесено ОСОБА_1 грошову суму коштів, що становить узгоджену сторонами вартість частки ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін