Провадження № 2-з/761/550/2015
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко Ірина Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій останній з метою забезпечення позову просить суд постановити ухвалу про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко Іриною Олександрівною № 841( вчинений на іпотечному договорі 12/14/831 від 08.06.2010р.) виконання якого здійснюється відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (виконавче провадження № 47626517).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, обґрунтування виду забезпечення, який належить застосувати.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Одним із засобів забезпечення позову, відповідно до приписів ст. п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є встановлення наявності або відсутності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому представник позивача вказує на те, що вимоги за оспорюваним правочином не є безспірними, що свідчить про порушення нотаріусом положень Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Також як свідчать матеріали позову, спірний виконавчий напис передано до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на примусове виконання.

За таких обставин суд погоджується з доводами представника позивача, що невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи предмет спору, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 30.04.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко Іриною Олександрівною за реєстровим номером № 841 (вчинений на іпотечному договорі 12/14/831 від 08.06.2010р.) виконання якого здійснюється відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України виконавче провадження № 47626517.

Дані про стягувача: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Дані про боржника: Публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль», , місце знаходження: м. Київ, вул.Лескова, 9.

Виконання ухвали покласти на відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя