УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Кіровоградської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Кіровоградської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ТОВ «Дивовіт» та ОСОБА_5 заборгованість по кредитному договору від 19 березня 2008 року у розмірі 1 803 089,31 грн; стягнути з ОСОБА_6 заборгованість по кредитному договору від 19 березня 2008 року у розмірі 1 803 089,31 грн.

Позов мотивовано тим, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Дивоцвіт» і ОСОБА_7 укладена генеральна кредитна угода, згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості позичальників не повинен перевищувати 4 500 000 грн, в тому числі: для позичальника ТОВ «Дивоцвіт» - 1699000 грн; для позичальника ОСОБА_7 - 2 900 000 грн. Термін дії Генеральної кредитної угоди 11 лютого 2018 року. В забезпечення кредитних зобов'язань між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки від 24 березня 2011 року. Також, в забезпечення кредитних зобов'язань між позивачем та ОСОБА_6 був укладений договір поруки від 24 березня 2011 року. Згідно умов договорів поруки, кожен поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як тих, що існують на даний час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником ТОВ «Дивоцвіт» взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Дивоцвіт», ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 28 лютого 2008 року в розмірі 1803089,31 грн, з яких 1435343,92 грн - заборгованість по кредиту; 309445,91 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 32502,97 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту; 25796,51 грн - пеня за порушення строків сплати процентів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року рішення районного суду змінено в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ТОВ «Дивоцвіт» та ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 19 березня 2008 року в розмірі 1803089,31 грн, з яких 1435343,92 грн - заборгованість по кредиту; 309445,91 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 32502,97 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту; 25796,51 грн - пеня за порушення строків сплати процентів. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 19 березня 2008 року в розмірі 1803089,31 грн, з яких 1435343,92 грн - заборгованість по кредиту; 309445,91 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 32502,97 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту; 25796,51 грн - пеня за порушення строків сплати процентів. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року виправлено описку в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року. В резолютивній частині зазначеного рішення в 4 абзаці після слів «Стягнути з ОСОБА_6» доповнено словами «як солідарного з ТОВ «Дивоцвіт» боржника».

Відповідач ТОВ «Дивоцвіт», не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування, при цьому змінивши його в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що в порушення умов кредитного договору відповідач вчасно та в повному обсязі погашення кредиту та відсотків у вказані строки не здійснював, у зв'язку з чим наявні підстави для стягнення із ТОВ «Дивоцвіт», як позичальника, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як поручителів суми заборгованості по кредитному договору.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки поручителі укладали окремі договори поруки, тому не несуть солідарну відповідальність між собою, але лише із боржником.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року у незмінній частині, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова