АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

17 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Київоздоббуд», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, третя особа: Територіальна інспекція з питань праці у м. Києві про перерахунок розміру втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року,

встановила:

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив з урахуванням уточнень своїх вимог, стягнути з ВАТ «Київоздоббуд» заборгованість за 1992-1994 рр. в сумі 19 грн. 06 коп., різницю між проведеними виплатами та фактично встановленим розміром втраченого заробітку - 812 грн. 77 коп., доплати, які були нараховані, але не виплачені за березень1996 р., березень 2001 р., серпень 2001 р. в розмірі 74 грн. 86 коп., інфляційні втрати в зв'язку з простроченням виплат, які були нараховані, але не виплачені в сумі 31 771 грн. 34 коп., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., витрати на правову допомогу - 1 500 грн., зобов'язати ВАТ «Київоздоббуд» надати довідку про розмір втраченого заробітку на дату передачі особової справи в сумі 35 грн. 38 коп., зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити перерахунок суми відшкодування в зв'язку зі зміною розміру втраченого заробітку - 35 грн. 38 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року позов було задоволено частково - зобов'язано ВАТ «Київоздоббуд» видати довідку про розмір втраченого заробітку - 35 грн. 38 коп., зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити відповідний перерахунок, в іншій частині вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що з 10.06.1987 р. працював в Спеціалізованому будівельному управлінні №40 Тресту «Київміськбуд-7» на посаді монтажника. 08.04.1987 р. він отримав виробничу травму У 1990 р. йому було встановлено 25% втрати працездатності на рік, а при повторному огляді - 10% втрати працездатності.

Позивач вважав, що відповідно до постанови КМ України від 26.05.1992 р. №276 «Про заходи щодо виконання постанови Верховної Ради від 29 квітня 1992 р. «Про підвищення соціальних гарантій для населення» підприємство мало здійснити йому перерахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва виходячи із середньої заробітної плати відповідних працівників підприємств, установ, організацій за січень-квітень 1992 р., відкоригованого на величину фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів, однак такого перерахунку не здійснило і до 1995 р. відшкодування йому не виплачувалось..

Тому позивач з урахуванням уточнень своїх вимог остаточно просив: стягнути з ВАТ «Київоздоббуд» щомісячні виплати в сумі 19 грн. 06 коп. за 1992 р., 1993, 1994 рр., 812 грн. як різницю між проведеним виплатами та фактично встановленим розміром, стягнути кошти, які були нараховані, але не виплачені в сумі 74 грн. 86 коп., інфляційні втрати в сумі 31 771 грн. 34 коп., зобов'язати ВАТ «Київоздоббуд» видати довідку про розмір втраченого заробітку в розмірі 35 грн. 38 коп., зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити перерахунок розміру відшкодування в зв'язку зі зміною розміру втраченого заробітку, стягнути 15 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу - 1 500 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року позов було задоволено частково - зобов'язано ВАТ «Київоздоббуд» видати довідку про розмір втраченого заробітку - 35 грн. 38 коп., зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити відповідний перерахунок, в іншій частині вимог - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство при визначенні розміру втраченого заробітку неправильно вказало розмір заробітку 26 грн. при 10% втрати професійної працездатності, тоді як цей розмір має становити 35 грн. 38 коп.

Рішення суду щодо відмови у задоволенні частини вимог позивачем не оскаржувалось.

Однак погодитись з висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з копії трудової книжки позивача, він з 10.06.1987 р. працював в Спеціалізованому будівельному управлінні №40 Тресту «Київміськбуд-7» на посаді монтажника залізобетонних конструкцій 4 розряду та був звільнений з цієї посади за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 01.02.1999 р.

СБУ №40 було з 01.10.1991 р. передано до тресту «Київоздоббуд», яке було перереєстровано у ВАТ «Київоздоббуд» 10.05.1995 р.

У квітні 1989 р. позивач отримав виробничу травму і з 1990 р. йому було встановлено 20% втрати працездатності, з 01.07.1991 р. - 10%, а з 20.07.2007 р. - 20%.

Позивач вважає, що розмір втраченого заробітку мав становити станом на 01.04.2001 р. не 26 грн., а 35 грн. 38 коп., оскільки підприємство не було здійснено перерахунку за січень-квітень 1992 р. на величину фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

В матеріалах справи містяться дані про розмір заробітку позивача, який він отримував протягом 1989-1999 рр. та розмір доплати в зв'язку з травмою до травня 2002 р., коли його справу було передано до Управління (на той час - Відділення) виконавчої дирекції Фонду.

Посилання позивача на те, його розмір відшкодування втраченого ним заробітку мав бути відкоригований на величину фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів виходячи із середньої заробітної плати відповідних працівників підприємства за січень-квітень 1992 р. відповідно до п. 4 постанови КМ України від 26.05.1992 р. №276 є необґрунтованим, оскільки втрату професійної працездатності йому було встановлено до 1992 р., однак він після отримання травми продовжував працювати на тій самій посаді, тоді як таке коригування передбачено у випадку, коли особа на той час вже не працювала за професією. Позивач продовжував працювати за професією і зміна розміру його оплати праці (тарифної ставки) відбувалась відповідно до п. 3 вказаної вище постанови.

Дане положення було роз'яснено позивачу в листі з Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві від 24.12.2013 р. у відповідь на його звернення (а/с35 т.1)..

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Київоздоббуд», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, третя особа: Територіальна інспекція з питань праці у м. Києві про перерахунок розміру втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/15774/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12248/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.