Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1092/15 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Маловічко С.В.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених злочином,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював. Зазначав, що 22 серпня 2010 року ОСОБА_4 скоїв відносно нього злочин за ст.128 КК України - заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого він став інвалідом третьої групи. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок застосування акту амністії. Посилаючись на те, що в результаті заподіяних тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми він зазнав значних фізичних і моральних страждань, тривалий час лікувався і продовжує лікуватися у невропатолога, втратив слух на праве вухо, постійно відчуває нестерпний головний біль, просив про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у загальному розмірі 101 456 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 9 грудня 2014 року позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 1 452 грн. залишені без розгляду.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі про зміну судового рішення і зменшення моральної шкоди ОСОБА_4 посилається на те, що при вирішення спору суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи і не обґрунтував розмір відшкодування.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.ст. 128 КК України в зв'язку з Законом України «Про амністію у 2011 році» (а.с.6-7). Із вказаної постанови вбачається, що 22 серпня 2010 року о 18-30 біля річки Конка в селищі Кушугум ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 рукою удар в обличчя, після якого той упав на спину і забився потилицею, внаслідок чого отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням вогнища контузії базальних відділів лівої лобної ділянки, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа в середній і задній черепній ямці праворуч, гемотімпанеумом праворуч і наявність забитої рани нижньої губи зліва і садна на підборідді зліва. Перелом основи черепа супроводжувався крововиливом в барабанну порожнину, що надалі призвело до глухоти на праве вухо. За ступенем тяжкості зазначена черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя (а.с.6).

В результаті протиправних дій відповідача позивач ОСОБА_4 тривалий час лікувався у лікаря невропатолога в умовах стаціонару і амбулаторно, за висновком МСЕК від 14.11.2013 р. його визнано інвалідом третьої групи по враженню ЦНС (а.с.8-9, 14,16).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами докази, посилався на те, що внаслідок злочинних дій відповідача потерпілий ОСОБА_5 зазнав значних душевних і фізичних страждань. Через тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом основи черепа та крововиливом у барабанну порожнину він втратив слух на одне вухо, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, у 2013 році визнаний інвалідом третьої групи по ураженню центральної нервової системи. При цьому суд врахував, що позивач безумовно переніс фізичний біль та моральні страждання зв'язку з ушкодженням свого здоров'я, звичайний уклад його життя було порушено, та з урахуванням принципів розумності та справедливості обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди сумі 40 000 грн., що відповідає характеру та обсягу, тривалості моральних страждань позивача, тяжкості ушкодження здоров'я позивача.

При цьому місцевий суд навів у рішенні відповідні доводи з посиланням на надані по справі докази та положення закону та колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди являється необґрунтовано великим, не заслуговують на увагу. Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, моральні страждання, спричинені особі злочином, є найбільш глибокими, тож при скоєнні злочину еквівалент завданої шкоди значно більший, ніж за шкоду, завдану під час цивільно-правових відносин. Суд першої інстанції при цьому виходив з того, що проголошення судового рішення про стягнення значної суми на відшкодування моральної шкоди позитивно вплине на потерпілого, зменшить моральну травму, вселить віру у справедливість та буде однією з форм нагадування винній особі про факт вчинення протиправної дії, оскільки від кримінального покарання він був звільнений внаслідок акту амністії.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і зібраним у справі доказам. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: