Справа № 443/1570/15-ц Провадження № 4-с/443/3/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2015 року Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сидорак Б.Г., перевіривши додержання вимог чинного процесуального законодавства у цивільній справі за скаргою голови правлінння кредитної спілки "Орізон" ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ Львівської області,-

встановив:

У вересні 2015 року скаржник - голова правління КС "Орізон" ОСОБА_1, як сторона виконавчого провадження, звернулася до Жидачівського районного суду та в інші інстанції із скаргою, в якій просила скасувати постанови державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ Львівської області Костіва В.С. від 29.04.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві КС "Орізон" у виконавчих провадженнях про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 боргу на користь КС "Орізон".

Статтями 1,2,3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та здійснюється на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами (ст.ст.2 17 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 вказаної правової норми рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч.4 ст 82 Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положення ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як роз"яснено в п.п.12,13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень", скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Враховуючи вказані обставини та правові норми, а також вимоги ст.120 ЦПК України при оскарженні до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби скаржник в особі голови правління КС"Орізон" повинен подати скаргу на кожну окрему постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, додати до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, які повинні бути залучені до участі в розгляді скарги, а також долучити документи, які підтверджують його повноваження, як голови КС "Орізон" та документи, що посвідчують його особу.

За аналогією до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Із врахування вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що вказану скаргу голови правління КС"Орізон" ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.121 ЦПК України слід залишити без руху, надавши скаржнику строк протягом п"яти днів з дня отримання коопії ухвали для усунення її недоліків.

На усунення недоліків вказаної скарги представнику скаржника - КС "Орізон" ОСОБА_1, слід подати нову редакцію скарги, додати документи, що посвідчують її повноваження та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, які повинні бути залучені до участі в розгляді скарги.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.119,121,384,208-210 ЦПК України, -

ухвалив:

Скаргу голови правлінння кредитної спілки "Орізон" ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ Львівської області- залишити без руху, надавши скаргу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п'ять днів з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не виконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя __________________________

18 вересня 2015 року