Справа № 685/827/15-ц
Провадження № 2/685/220/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

при секретарі Перепелиці С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо спілкування та виховання внучки

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо спілкування та виховання внучки

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона є рідною бабою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідачки з її сином дитина залишилася проживати з матір'ю. Відповідач працює медсестрою в Теофіпольськцій ЦРЛ і часто ходить на добові чергування. З вересня 2014 року по грудень 2014 року на період чергування відповідача внучка залишалася разом з нею, а з грудня 2014 року її мати без пояснення причин відмовляє їй у спілкуванні з ОСОБА_3, а залишає на час чергування із чужою жінкою, яку найняла нянькою. ОСОБА_3 її єдина внучка, у них завжди були гарні стосунки, вони легко знаходять спільну мову і їй дуже боляче, що відповідач не дозволяє їм спілкуватися. Просить суд позов задовольнити та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з внучкою та на час свого добового чергування залишати ОСОБА_3 з нею за місцем проживання позивача, а в суботу дозволити спілкуватися з 10 год по 18 год.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що від її шлюбу з сином позивачки ОСОБА_5 народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з нею. Вона працює медсестрою у хірургічному відділенні , тому у неї є добові чергування, на час, коли її немає вдома, за дитиною доглядає наня. Раніше вона дійсно дозволяла дочці відвідувати бабусю та залишатися з нею на ніч, однак потім вона це заборонила, оскільки бабуся почала негативно впливати на дитину. Вона згідна на зустрічі позивача з ОСОБА_3, однак не бажає, щоб позивач забирала її на ніч, так як для цього необхідно порушити укладений устрій життя дитини.

Представник відповідача просив позов задовольнити частково, надати позивачу дозвіл на побачення з внучкою, однак лише в присутності мами.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що службою у справах дітей встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися напруженні відносини, заручником яких виявилася ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка дуже добре ставиться до своєї бабусі ОСОБА_1 і до своєї мами, тому проведено роботу щодо налагодження стосунків із ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їм запропоновано відвідати психолога з метою усунення психологічного бар'єру та створення оптимальної обстановки для виховання дитини. Вважає, що необхідно надати позивачу право на побачення з внучкою, однак свої зустрічі бабуся повинна згоджувати з матір'ю дитини. Надати висновок щодо графіку спілкування орган опіки та піклування не може, оскільки такий висновок передбачений лише за наявності спору між батьками.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є рідною бабою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_3).

В судовому засіданні практичний психолог ОСОБА_6 показала, що за дорученням органу опіки та піклування вона проводила бесіди з сторонами по справі та з ОСОБА_3. З бабусею та мамою вона спілкувалася окремо, мати сказала, що під час спілкування бабусі з дитиною, вона задає ОСОБА_3 нетактовні питання про життя матері, що погіршило стосунки між матір'ю та бабусею. ОСОБА_1 пояснила, що ці питання вона задавала нецілеспрямовано, а у зв'язку з тим, що вона цікавилася життям дитини. Дівчинка любить обох батьків, також любить бабусів, ОСОБА_7 вона ставить ближче, ніж другу бабусю, однак дитина дуже залежить від думки матері, і, даючи відповіді та малюючи малюнки, вона постійно звертала увагу на реакцію матері. Перешкод для побачень з бабусею не має, однак дорослим необхідно нормалізувати свої стосунки, а дитині дати перерву, щоб та усвідомила, що батьки розлучилися.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав до виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання онучки. Посилання відповідача на погіршення зору дитини саме після відвідування позивача не підтверджуються матеріалами справи. В судовому засіданні відповідач пояснила що для покращення зору дитині необхідно по 2 години щодня робити спеціальні вправи, однак ОСОБА_3 знає про це і сама їх виконує. Посилання відповідача на те, що у випадку якщо ОСОБА_3 буде ночувати у бабусі, дитині необхідно міняти встановлений уклад, суд оцінює критично, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач та позивач проживають на сусідніх вулицях, відповідач систематично добово чергує у Теофіпольській районній лікарні, на час чергування дитина залишається на догляді няні - чужої жінки, якій відповідач оплачує послуги. В судовому засіданні психолог ствердила, що ОСОБА_3 любить бабусю і та негативно на неї не впливає. Тому суд вважає, що на час добових чергувань відповідача в інтересах дитини буде залишати дівчинку з бабусею, а не з чужою жінкою, яка доглядає дитину не в силу родинних відносин, а за грошову винагороду.

Оскільки відповідач працює медсестрою у Теофіпольській ЦРЛ, і суд прийшов до висновку, що в інтересах дитини необхідно під час нічних чергувань залишати дитину у бабусі, то суд вважає недоцільним зобов'язувати відповідача надавати можливість позивачу ще додатково зустрічатися з внучкою у суботу з 10 год до 18 год, оскільки в ці дні можуть бути чергування відповідача, то в такому випадку внучка і так буде під доглядом бабусі, а якщо мати не буде на чергуванні, то вона буде мати вільний час на спілкування з дочкою.

Посилання представника відповідача на те, що суд не може встановити графік побачень з дитиною без висновку органу опіки та піклування оцінюється судом критично, оскільки відповідно до ст. 159 СК України суд доручив органу опіки та піклування надати такий висновок, на звернення суду було надано лише витяг з протоколу засідання комісії з захисту прав дитини від 9 жовтня 2015 року згідно якого рекомендовано суду прийняти рішення на свій розсуд згідно до чинного законодавства.

Крім того, оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що між позивачем та відповідачем склалися напружені відносини, страждає від яких, в першу чергу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони у виясненні відносин між собою забули про інтереси дитини, яка, як встановлено в судовому засіданні, любить і маму, і тата, і бабусю та розривається між ними. Тому суд вважає необхідним зобов'язати як позивача так і відповідача спільно відвідати психолога для налагодження психологічного контакту, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідно зобов'язати відповідача на час свого добового чергування у Теофіпольській ЦРЛ залишати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання позивача за адресою АДРЕСА_1.

Виходячи з наведеного, керуючись ст 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.159, 257 Сімейного кодексу України, ст. 10,11,209, 212-215,218 ЦПК України районний суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо спілкування та виховання внучки задовольнити частково .

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з внучкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 на час свого добового чергування в Теофіпольській районній лікарні залишати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабі ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1.

В інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відвідати психолога для налагодження психологічного контакту.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: