УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду 26.01.2015 року із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року, мотивуючи тим, що рішення було прийнято за його відсутності, чим позбавлено відповідача можливості заперечувати належними доказами стосовно позовних вимог позивача, неявка його в судове засідання була поважною, оскільки він не отримував повідомлення про виклик в судове засідання, а отже рішення було прийняте на підставі матеріалів і доказів наданих лише позивачем, що призвело до неповного з'ясування обставин по справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, однак направила заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про перегляд заочного рішення вважає необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях. (а.с. 68-70)

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у відсутність сторін.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та докази, надані відповідачем на підтвердження підстав для скасування заочного рішення, приходить до наступного.

Заочне провадження є однією з гарантій позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач протягом всього строку розгляду справи повідомлялася належним чином про час та місце її розгляду у порядку встановленому чинним ЦПК України, але в судові засідання не з'являвся, при цьому в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74, ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Даної позиції дотримується й Верховний Суд України, що підтверджується узагальненням Верховного Суду України "Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах".

З огляду на викладене, суд не може погодитися з твердженнями заявника про те, що його неналежним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки відповідача неодноразово було повідомлено про розгляд справи за адресою, вказаною у позовній заяві та заяві про перегляд заочного рішення, шляхом направлення судових повідомлень про виклик та телеграми, свою причину неявки суд не повідомив, заперечень чи клопотань по справі не надавав, а тому враховуючи норму ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач являється повідомлений належним чином.

Посилання заявника на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними.

Таким чином, при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не встановлено, що відповідач не з'являвся в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, крім того не надано жодного доказу на підтвердження позиції відповідача, а тому не вбачається підстав для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя