Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/956/14-ц Головуючий у 1-й інст. Потапова Т. М.
Категорія 25 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.,

при секретарі: Гарбузюк Ю.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „УСК „Гарант-Авто" (Дженералі Гарант), приватного підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути на її користь з ПАТ „УСК „Гарант-Авто" страхове відшкодування в розмірі 25000.00 грн., з ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди та частиною коштів, що покривається страховим відшкодуванням, в сумі 3000.00 грн.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що 25.06.2010 року близько 12 год. 05 хв. на перехресті вул. Леніна та вул. Робітничої в м. Бердичеві сталося зіткнення автомобіля БАЗ-2215 державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, яким на підставі договору оренди володів ПП ОСОБА_3, з належним їй автомобілем Опель Комбо державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника автобуса БАЗ-2215 була застрахована в ВАТ „УСК Дженералі Гарант", куди вона звернулася із заявою про страхове відшкодування. Згідно калькуляції витрати на ремонт автомобіля складають 38000,95 грн., страхова сума - 25500,00 грн. Проте, через відсутність документів, які підтверджують законність керування водієм ОСОБА_4, у виплаті страхової суми було відмовлено. Вважає вказану відмову незаконною.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та постановити нове - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що винність водія ОСОБА_4 страховою компанією не заперечується.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2010 року, близько 12 год. 05 хв., в м. Бердичеві на перехресті вулиць Леніна та Робітнича відбулося зіткнення автомобіля Опель Комбо д.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля БАЗ 2215 д.н. НОМЕР_3, орендованого ПП ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_4

Постановою судді Бердичівського міськрайсуду від 23.07.2010 року провадження у справі про адмінправопорушення за ст. 124 КупАП відносно ОСОБА_5 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.5-7). Зазначена постанова є чинною (а.с.8-9.)

У результаті ДТП пошкоджений автомобіль Опель комбо, належний позивачці ОСОБА_1

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Транспассервіс», ПП «ОСОБА_3.» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 08.04.2013 року в задоволенні позову відмовлено, оскільки не надано доказів винності ОСОБА_4, який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПП ОСОБА_3, у скоєнні даної пригоди.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки набрало законної сили вищевказане рішення апеляційного суду з приводу спору між тими самими сторонами (ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_3.), про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів вважає, що провадження у справі, в цій частині підлягає закриттю.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" (поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВС за № 1134514). Строк дії страхового полісу один рік - з 03.02.2010 року по 02.02.2011 року, ліміт відповідальності встановлено в розмірі 25000.00 грн. за шкоду майну одному потерпілому (а.с.156).

Позивач звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.16). Представником страховика було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, виявлені наявні пошкодження, складено ремонтну калькуляцію на вартість ремонтних робіт в сумі 28441,40 грн. (а.с.10-13).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент ДТП, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що для виплати страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце внаслідок зіткнення автомобілів, необхідно визначити вину кожного з водіїв, що керували автомобілями під час ДТП, у заподіянні збитків, є правильним.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вина водія ОСОБА_4 в порядку кримінального або адміністративного судочинства не встановлена.

Будь-яких доказів вини останнього в скоєнні зазначеної ДТП, суду не надано.

Постанова Бердичівського міськрайсуду від 23.07.2010 року про закриття провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5 не має преюдиційного значення при розгляді цивільної справи про цивільно-правові наслідки дій іншої особи - ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування та обгрунтовано відмовив в позові до страховика.

При цьому, посилання апелянта на ту обставину, що страховиком не заперечується винність ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, не грунтуються на матеріалах справи.

В судовому засіданні відповідач будь-яких дій, що свідчать про визнання ним позову або доведеності вини ОСОБА_4 в скоєнні ДТП не вчинив.

Щодо встановлення вини особи у скоєнні ДТП, то вказані повноваження не віднесені до компетенції страхових компаній.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення в ці частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 310, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року в частині позову ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, скасувати, провадження у справі, в цій частині - закрити.

У решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді