Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2471/15 Головуючий у 1 інстанції: Шавиріна Л.П.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівка Донецької області нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу. Зазначала, що до 12 грудня 2014 року обіймала посаду начальника Управління Пенсійного фонду України у м.Жданівка, Донецької області. Посилаючись на те, що в день звільнення їй нарахована, але не виплачена заробітна плата за жовтень і листопад 2014 року, матеріальна допомога, просила на підставі ст.95 ЦПК України видати судовий наказ про стягнення з УПФУ у м.Жданівка, Донецької області 21 812, 98 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати без урахування обов'язкових утримань.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 січня 2015 року у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівка Донецької області нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовлено, у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя обгрунтовано виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник спір з приводу невиплати заробітної плати держслужбовця, який відповідно до ст.17 КАСУ відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно із ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як і в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення зі служби, у тому числі і про стягнення заробітної плати (грошового утримання).

Суд першої інстанції відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, керуючись положеннями ст. 15 ЦПК України, дійшов обґрунтовано висновку про те, що оскільки питання щодо виплати заробітної плати і матеріальної допомоги державного службовця відноситься до компетенції УПФУ, заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Висновок суду першої інстанції ґрунтується на положеннях ст. 15 ЦПК України, вимогах ст.ст.2, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що ухвала судом першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, що відповідно до ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст.307, 312 ч.1п.1, 313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 січня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: