Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П. ,

при секретарі - Кричевська Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 м. Біла Церква справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на землю в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розміром ,0,55 га, яка розташована в на території Білоцерківської міської ради, СТ «Патріот» уроч. «Сухий Яр». Після смерті батька фактично успадкувала земельну ділянку його мати - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_4. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, так як державний акт не пройшов відповідну реєстрацію на право власності на землю, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Білоцерківської міської ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмову заяву, якою просить справу заслухати без їхньої участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 30.05.200 року № 155 йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 055 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Білоцерківської міської ради, СТ «Патріот», урочище «Сухий Яр». Дана обставина підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_3 фактично успадкувала земельну ділянку мати позивача - ОСОБА_4. Але згідно свідоцтва про право спадщини за законом, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, від 13 лютого 2004 року, вище згадану земельну ділянку включено не було. Це було пов'язано з тим, що мати позивача після смерті свого чоловіка не могла знайти оригінал державного акту на земельну ділянку. Оригінал державного акту на земельну ділянку було знайдено позивачем ОСОБА_1 вже після смерті батьків.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої матері ОСОБА_4, а також після смерті батька ОСОБА_3, що повністю підтверджується матеріалами цивільної справи.

По справі також встановлено, що земельна ділянка, яка розташована в межах територіальної громади Білоцерківської міської ради, CT «Патріот», урочище «Сухий Яр», ділянка НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_2, належала по праву батькові позивача ОСОБА_3, яку вправі була успадкувати мати позивача, а на даний час сам позивач.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки в Першій Білоцерківській державній міській нотаріальній конторі позивач не має можливості, так як державний акт не пройшов відповідну реєстрацію в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю. Тому 11.06.2015 року нотаріус Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори видала йому постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом.

Наведені обставини у позовній заяві підтверджені письмовими доказами, а саме: копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, копіями свідоцтв про смерть батьків, копією зазначеного державного акту про право власності на земельну ділянку, постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Спадкоємцем першої черги є позивач, як син спадкодавця, і який не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як державний акт не зареєстрований в управління Держкомзему.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходять до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачем після смерті його батька та матері знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати право власності позивача на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 ЗК України, ст.ст. 1261,1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Білоцерківської міської ради, СТ «Патріот», ур. «Сухий Яр», ділянка НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_2, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Гапоненко