Справа №326/1797/15-цр
провадження № 2/326/765/2015
У Х В А Л А

26 жовтня 2015 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за її позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу. Просила стягнути з відповідачів солідарно суму боргу з врахуванням індексу інфляції в розмірі 1 805 043 грн. 04 коп., проценти за користування позикою в сумі 391 817, 69 грн, разом суму боргу з процентами 2 196 860, 73 грн., судові витрати віднести на відповідачів.

Разом з позовом вона подала до суду заяву про забезпечення даного позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу. Свої вимоги мотивувала тим, що 02.03.2012 року ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 позичила у приватного підприємця ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 400 000 грн., про що свідчить розписка ОСОБА_2 від 02.03.2012 року, з терміном повернення позики 02.12.2012 року. 10.04.2012 року ОСОБА_2 знову позичила у приватного підприємця ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 260 000 грн, про що свідчить розписка ОСОБА_2 від 10.04.2012 року з терміном повернення позики 10.01.2013 року. 03.03.2013 року ОСОБА_2 як приватний підприємець позичила у приватного підприємця ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 380 000 грн. з терміном повернення позики 23.12.2013 року.

Відповідачі жодну з вказаних позик ОСОБА_4 не повернули.

24.02.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.02.2014 року. Згідно з заповітом, складеним у м. Приморську Запорізької області 09.08.2013 року ОСОБА_4, все належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обовязки на час смерті він заповів їй, ОСОБА_1 Вона прийняла спадщину і неодноразово зверталася до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вимогою про повернення боргу, проте останні від повернення боргу ухиляються.

Їй стало відомо, що відповідачі намагаються сховати належне їм майно. Тому з метою забезпечення позову на підставі ст.ст.151,152 ЦПК України просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_2, ОСОБА_3, які знаходяться або зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адресою: Запорізька область, .Приморський район, село Коларівка, вул. Благоєва, буд.37А, а також на майно, що належить відповідачам і знаходиться у них або інших осіб, в тому числі новий врожай культур, в тому числі зернових і технічних культур, який знаходиться на зберіганні в амбарі за адресою: Запорізька область, .Приморський район, село Коларівка, пров. Поштовий.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1)причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтуванням його необхідності, 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту ч.1 ст.152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову. Також вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено усі відомості, потрібні для забезпечення позову .Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно.

Відповідно до п.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що позивачка не дотрималася вимог, встановлених ст.151 ЦПК України щодо форми та змісту подачі заяви про забезпечення позову, не зазначила необхідні обовязкові відомості для вирішення питання про накладення арешту, вона не конкретизувала:

- на яке саме майно відповідачів необхідно накласти арешт, в якій сумі, де знаходиться зазначене майно; якщо майно відповідачів знаходиться у інших осіб, то теж, яке саме майно відповідачів знаходиться у інших осіб, у кого саме воно знаходиться та за якою адресою;

- чим підтверджується, що зазначене майно належить відповідачам; що саме відповідачі є субєктом права власності на це майно;

- не вказала докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, позивачем не надано належних доказів про підтвердження права власності відповідача на зазначене позивачем нерухоме та рухоме майно, на яке він просить накласти арешт.

Тому заяву про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно необхідно повернути.

Керуючись ст.151, 152, 153, 209, 210, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за її позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - повернути.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків викладених в ухвалі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Стріжакова

26.10.2015