Справа № 640/3700/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.,

при секретарі Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» грошові кошти за депозитом. Власні позовні вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту). Власні зобов'язання позивач виконала в повному обсязі, однак відповідач по закінченню строку депозиту не повернув в повному обсязі суму депозиту та нараховані відсотки.

24.09.2015 р. представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, мотивуючи її частковим відшкодуванням суми боргу в межах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно з якими просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

12 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір №008-20705-121013 банківського вкладу (депозиту).

Згідно з умовами вказаного договору, відповідач прийняв вклад (грошові кошти) у розмірі 10 000,00 доларів США та зобов'язалось виплатити позивачу суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до п. 1.3. договору, вклад залучається на строк до 17 жовтня 2014 року включно.

При цьому, умовами договору встановлено, що вклад та нараховані проценти виплачуються одночасно по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок позивача з використанням платіжної картки НОМЕР_1, відкритому у відповідача.

По закінченні строку вкладу відповідачу було надано заяву про виплату готівковими коштами суми вкладу та нарахованих процентів.

У відповідь було надано виписку про рух грошових коштів, згідно з якою зазначено, що сума вкладу та нараховані проценти по вкладу у загальному розмірі 10 916,51 доларів США зараховані на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий у відповідача.

Впродовж жовтня 2014 року - лютого 2015 року позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявою щодо виплати належних їй грошових коштів. Однак повної відповідачем так і не було здійснено повної сплати грошових коштів

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Відповідно до п.7.13. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, з поточного рахунку в іноземній валюті за розпорядженням фізичної особи - резидента або за його дорученням проводяться операції з виплати грошових коштів готівкою.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст.1074 ЦК України).

Згідно ст.1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач порушив власні зобов'язання та неправомірно знехтував власним обов'язком щодо виплати грошових коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. При цьому продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Таким чином, залучення банківського вкладу є фінансовою послугою, що надається банківською установою, а позивач є споживачем такої послуги в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції (товару, роботи чи послуги), яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав

03 березня 2015 року до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було введено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення банку з ринку.

Відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час процедури виведення банку з ринку передбачається певний порядок відшкодування вкладникам гарантованої суми за зобов'язаннями банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Протягом дії тимчасової адміністрації позивачу дійсно було сплачено відшкодування в межах гарантованої суми, а саме 200 000,00 гривень.

При цьому, відповідно до ч. 5. ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

З огляду на положення вищевказаної статті, позивачу було не у повному розмірі сплачено грошові кошти за наявним депозитом. Зокрема, не було сплачено суму у розмірі 566,02 доларів США, з урахуванням наступного:

Дата введення тимчасової адміністрації - 02.03.2015 року.

Офіційний курс долара станом на 02.03.2015 року - 26,85 грн./1 дол.

Виплачено в доларовому еквіваленті - 200 000,00:26,85=7 448,78 дол.

Різниці між заявленою до стягнення сумою та фактично сплаченою: 8 014,80-7448,78=566,02 дол.

Станом на 24.09.2015 року розмір заборгованості у гривнях складає 566,02*21,57=12 209,05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонам, які беруть участь у справі.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними,у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1070, 1074 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 566,02 доларів США (п'ятсот шістдесят шість дол. 02 центів), що станом на 24 вересня 2015 року еквівалентно 12 209,05 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -