АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Ап. Провадження №22-ц/796/1417/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Даніель» звернувся до суду з зазначеним позовом, з врахуванням уточнених і збільшення вимог, просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «КБ «Даніель» за кредитним договором №Т-1099-04-КЗН від 31 серпня 2007 року в загальній сумі 536 346,57 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, шляхом визнання за ПАТ «КБ «Даніель» права власності на вказану квартиру.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №Т-1099-04-КЗН від 31 серпня 2007р. в загальній сумі 536 346,57 грн., з яких: сума кредиту - 224 576,21 грн., сума нарахованих і не сплачених відсотків - 58 632,27 грн., пеня за не сплачені в строк відсотки - 44 766,37 грн., пеня за не сплачені в строк платежі по кредиту - 208 371,72 грн., відповідно до іпотечного договору від 31 серпня 2007 року., звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, загальною площею 39,20 кв.м., жилою площею 17,90 кв.м., яка належить ОСОБА_3, мешкає в квартирі АДРЕСА_1 в м. Києві, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 квітня 2000 року, шляхом визнання за ПАТ «КБ «Даніель» права власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, загальною площею 39,20 кв.м., жилою площею 17,90 кв.м. за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному станом на 06 лютого 2014 року, а саме: в сумі 409 200,00 грн. без ПДВ.

Визнано за ПАТ «КБ «Даніель» право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, загальною площею 39,20 кв.м., жилою площею 17,90 кв.м. за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному станом на 06 лютого 2014 року, а саме: в сумі 409 200 грн. без ПДВ, що належить ОСОБА_3 що зареєстрований в АДРЕСА_2 мешкає в м. Києві АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 квітня 2000р., в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Даніель» судовий збір в сумі 3 441 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу (довіреність від 15 січня 2014 року т.2 а.с.40), в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, постановлення нового, яким відмовити в задоволення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справу розглянуто без участі відповідача ОСОБА_3, третьої особа ОСОБА_4, які належним чином про час там місце розгляду справи повідомлялись, про що свідчать поштові зворотні відправлення від 24 січня 2015 року.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Даніель» - Литвин О.А. апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав..

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підставі кредитного договору №Т-1099-04-КЗН від 31 червня 2007 року ОСОБА_3 отримав від ТОВ «КБ «Даніель», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Даніель», кредит в сумі 350 000 грн. зі сплатою 18% річних зі строком повернення кредиту до 30 серпня 2014 року (а.с.7-9).

До кредитного договору №Т-1099-04-КЗН від 31 червня 2007 року (далі Договір) були укладені додаткові угоди від 04 червня 2008 року і від 30 грудня 2011 року (а.с.10,11).

На забезпечення Договору, 31 серпня 2007 року між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір з договором про внесення змін в нього від 04 червня 2008 року, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 в м. Києві, загальною площею 39,20 кв.м., жилою площею 17,90 кв.м. (а.с.13-15, 16 - копії іпотечного договору і договору про внесення змін до нього).

31 серпня 2007 року між ТОВ «КБ «Даніель», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Даніель» (далі Банк), і ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1037-04 з додатковою угодою від 31 серпня 2007 року до нього (а.с.17, 18).

Боржником умови кредитного договору у повному обсязі не виконуються, Банком направлялась вимога про усунення порушень кредитного договору, яка позичальником була отримана (а.с.21,22).

У зв*язку з невиконанням умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка станом на 15 січня 2014 року становить 536 346,57 грн., з яких: сума кредиту - 224 576,21 грн., сума нарахованих і не сплачених відсотків - 58 632,27 грн., пеня за не сплачені в строк відсотки - 44 766,37 грн., пеня за не сплачені в строк платежі по кредиту - 208 371,72 грн. (а.с.46, розрахунок заборгованості, а.с.107-208 - виписки з особового рахунку).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно частини 1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодеражтеля або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов*язання.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в даному спорі визначений в розділі VІ договору іпотеки.

Так, відповідно до пункту 6.2.1. договору іпотеки, у випадку набуття прав звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. При цьому ціною придбання у власність предмета іпотеки є вартість предмета іпотеки, визначена на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб*єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов*язаний відшкодувати іпотекодержателю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність.

Іпотекодавець підписанням цього договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання предмета іпотеки у власність. З цієї дати заборгованість іпотекодавця по кредитному договору вважається погашеною.

У разі спору іпотечний договір містить застереження про згоду іпотекодавця на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання за останнім права власності на предмет іпотеки.

Разом із тим, в частині 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто, шляхом позасудового врегулювання). При цьому, правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов*язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі), що і має місце в спірному випадку.

Наведеними вище нормами права не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, разом з іншими, може застосовуватися, якщо це передбачено договором. Тому, в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі, іпотекодержатель на підставі частини 2 ст.16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість майна - однокімнатної квартири, яка є предметом іпотечного станом на дату оцінки - 06 лютого 2014 року, становить 409 200 грн. (а.с.72-94).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заявлених позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, стосовного того, що судом першої інстанції в порушення ч. 3 ст. 551 ЦК України не було враховано, що розмір пені за прострочення виконання зобов'язання майже дорівнює сумі основної заборгованості за кредитним договором. За матеріалами справи пеня позивачем розрахована за не сплачені у строк відсотки за користування кредитом нарахована на період з 26 лютого 2013 року до 15 січня 2014 року. Пеня за не сплачені у строк платежі з погашення кредиту нарахована за період 16 січня 2013 року по 15 січня 2014 року (а.с.46).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. Доводи скарги висновок суду не спростовують та на його правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: