У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», подану його представником ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу за договором банківського строкового вкладу від 27 березня 2014 року у розмірі 395 894,46 грн та нараховані проценти в розмірі 72 469,99 грн.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу за договором-заявою банківського строкового вкладу від 4 червня 2014 року у розмірі 18 000 доларів США та нараховані проценти в розмірі 897,53 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сторонами укладено договори банківського вкладу, суми вкладів яких після закінчення строку договорів відповідач не повернув.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», поданою його представником ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко