Справа № 307/992/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Готри Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишаку Ю.М., Дашковській С.О.,

Маринець М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом селянського (фермерського) господарства «Бузок» до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про скасування розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Бузок», Вільхівської сільської ради, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 13 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року селянське (фермерське) господарство (далі - СФГ) «Бузок» звернулося в суд з позовом до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про скасування розпорядження Тячівської районної державної адміністрації та держаного акту на право приватної власності на землю.

Позовні вимоги мотивувало тим, що згідно державного акту на право постійного користування землею серія ЗК 011 № 00026, виданого 1 листопада 1995 року на підставі рішення Вільхівськкої сільської ради від 11 червня 1993 року, ОСОБА_3 передано у постійне користування земельну ділянку площею 3,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в урочищі «Долина» с. Вільхівці. З 1993 року СФГ «Бузок» займається господарською діяльністю на вказаній земельній ділянці.

Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації № 59 від 8 лютого 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,162 га, що знаходиться за межами населеного пункту Вільхівці в урочищі «Нижня Долина», для ведення особистого селянського господарства.

31 березня 2011 року голова Тячівської районної державної адміністрації видав розпорядження № 200 «Про затвердження проектів з землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким затвердив проект землеустрою і на підставі цього розпорядження 6 квітня 2011 року ОСОБА_2 видано держаний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 площею 0,1662 га, розташовану в урочище «Нижня Долина», за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства .

Розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації та виданий на підставі цього розпорядження держаний акт підлягають скасуванню виходячи з того, що вказана земельна ділянка надана у постійне користування ОСОБА_3 на підставі державного акту на право постійного користування землею від 1 листопада 1995 року.

Земельна ділянка у фермерського господарства «Бузок» не вилучалась і право постійного користування на земельну ділянку не припинялось.

Посилаючись на вказані обставини СФГ «Бузок» просило суд скасувати розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 200 від 31 березня 2011 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки площею 0,1662 га, яка розташована в урочищі «Долина» с. Вільхівці, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства, та скасувати держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 6 квітня 2012 року на земельну ділянку площею 0,1662 га в урочищі «Долина» в с. Вільхівці, виданий на ім'я ОСОБА_2.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 пред'явила зустрічний позов до СФГ «Бузок», Вільховецької сільської ради про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею.

Зазначала, що держаний акт на право постійного користування землею серії ЗК 0ІІ № 00026, виданий 1 листопада 1995 року ОСОБА_3 на підставі рішення Вільхівської сільської ради від 11 червня 1993 року, про надання у постійне користування земельної ділянки площею 3,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої в урочищі «Долина» с. Вільхівці, є незаконним, оскільки згідно архівної копії протоколу 19-ї сесії Вільховецької сільської ради народних депутатів 21-го скликання від 11 червня 1993 року та рішення 19-ї сесії Вільховецької сільської ради народних депутатів 21-го скликання від 11 червня 1993 року дано згоду на відведення земельної ділянки площею 3 га в урочищі «Долина» для створення фермерського господарства «Бузок» та 10 жовтня 1993 року було видано державний акт на право постійного користування землею серії 0011 ЗК № 00006, який згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 28 жовтня 2010 року зобов'язано селянське (фермерське) господарство «Бузок» с. Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області повернути до архіву державного органу земельних ресурсів.

Просила суд визнати недійсним та скасувати держаний акт на право постійного користування землею серії ЗК 0ІІ № 00026, виданий 1 листопада 1995 року ОСОБА_3 замість державного акту на право постійного користування землею, виданого 10 жовтня 1993 року селянському фермерському господарству «Бузок» на право постійного користування земельною ділянкою площею 3 га в урочищі «Долина» на території Вільхівської сільської ради і скасувати реєстрацію такого акту в поземельній книзі.

Ухвалою Тячівського районного суду від 18 грудня 2013 року цивільні справи за вказаними вище позовами об'єднані в одне провадження.

Рішенням Тячівського районного суду від 13 лютого 2015 року позов селянського (фермерського) господарства «Бузок» до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про скасування розпорядження та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено.

Вирішено : «Скасувати пункт 1 Розпорядження № 200 від 31 березня 2011 року голови Тячівської районної державної адміністрації в частині затвердження проекту із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,1662 га в урочищі «Нижня Долина», за межами населеного пункту с. Вільхівці, для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2, мешканці АДРЕСА_1.

Скасувати державний акт серії НОМЕР_1 від 6 квітня 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1662 га в урочищі «Долина», за межами населеного пункту с. Вільхівці, виданий ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Бузок», Вільховецької сільської ради, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою розміром 3 га в урочищі «Долина» на території Вільховецької сільської ради серії ЗК 0ІІ № 00026, виданий ОСОБА_3 для ведення селянського фермерського господарства відмовлено».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване нею рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову й задоволення зустрічного позову.

Межі доводів апеляційної скарги - встановивши ту обставину, що ОСОБА_3 видано державний акт на право постійного користування землею серія ЗК 011 №00026 від 1 листопада 1995 року без оформлення технічної документації по відведенню земельної ділянки, без затвердження такої на черговій сесії сільради, тобто без правової підстави, суд на порушення вимог ст. ст. 9, 17, 19, 31, 32 Земельного кодексу України (1991 року, чинного на час прийняття рішення сільрадою), висловив припущення, що такою правовою підставою є нібито протокольне обговорення питання про виділення земельної ділянки на сесії сільради 11 червня 1993 року і тут же констатував відсутність належного рішення.

ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

Голова СФГ «Бузок» Габор О.Ф. та її представник Матіко Р.І. просили відхилити апеляційну скаргу і залишити без змін рішення суду першої інстанції

ОСОБА_2 та представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення судової повістки.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягаєзастосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов селянського (фермерського) господарства «Бузок» про скасування п. 1 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 31 березня 2011 року № 200 «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту Вільхівці в урочищі «Нижня Долина» площею 0,1662 га для ведення особистого селянського господарства та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 6 квітня 2012 року, суд виходив з того, що 8 лютого 2011 року ОСОБА_2 відведено земельну ділянку площею 0,1662 га, яка згідно державного акту на право постійного користування землею серія ЗК 011 № 00026 від 1 листопада 1995 року перебувала у постійному користуванні СФГ «Бузок», а відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання державного акту на право постійного користування землею серія ЗК 011 №00026 від 1 листопада 1995 року суд мотивував тим, що згідно виписки із рішення 19-ї сесії 21-го скликання Вільховецької сільської ради 11 червня 1993 року дано згоду на відведення земельної ділянки в розмірі 3,0 га та 2,0 га на умовах оренди в урочищі «Долина» с. Вільхівці для створення фермерського господарства «Бузок» по вирощуванню, переробці і реалізації рослинницької та тваринницької продукції, а фактично сесія сільської ради розглянула питання про виділення земельної ділянки для створення фермерського господарства «Бузок» по вирощуванню, переробці і реалізації рослинницької та тваринницької продукції.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20 грудня 1991 року громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, для одержання земельної ділянки у власність або у користування, подають до районної ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства. Даною статтею чітко визначено, що заяву громадянина про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування за погодженням з сільською радою народних депутатів розглядає у місячний термін районна конкурсна комісія та районна рада народних депутатів, і в разі проходження конкурсного відбору та згоди відповідна рада замовляє за рахунок Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств державній землевпорядній організації проект відведення ділянки, який розробляється в першочерговому порядку. Рішення щодо передачі і надання земельних ділянок громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства відповідні ради народних депутатів приймають на найближчій сесії.

Підставою для набуття права постійного користування землею згідно ч. 16 ст. 19 Земельного кодексу України 1991 року є рішення, прийняте відповідною радою, а ст. 51 цього Кодексу визначено порядок надання земель для ведення селянського (фермерського) господарства.

Як на підставу задоволення позову СФГ «Бузок» посилається на державний акт на право постійного користування землею серія ЗК 011 № 00026, виданий 1 листопада 1995 року Вільхівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Вільхівської сільської ради від 11 червня 1993 року, згідно якого ОСОБА_3 передано у постійне користування земельну ділянку площею 3,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в урочищі «Долина» с. Вільхівці.

З п. 4 порядку денного протоколу 19-ї сесії Вільховецької сільської ради 21 скликання від 11 червня 1993 року вбачається, що на сесії вирішувалось питання про виділення земельної ділянки для створення фермерського господарства «Бузок» по вирощуванню, переробці і реалізації рослинницької та тваринницької продукції, рішення додається, з якого вбачається про дачу згоди на відведення земельної ділянки в розмірі 3,0 га. та 2,0 га на умовах оренди в урочищі «Долина» с. Вільхівці для створення фермерського господарства «Бузок» по вирощуванню, переробці і реалізації рослинницької та тваринницької продукції, яке прийнято у відповідності до зазначених вище вимог закону (Т-2 а.с. 7-19).

1 вересня 2004 року засновник та голова селянського (фермерського) господарства «Бузок» ОСОБА_3 прийняв рішення про внесення змін та доповнень до установчих документів господарства: власником та головою селянського господарства є ОСОБА_7, мешканка АДРЕСА_2 (а.с. 6), що вбачається з Нової редакції Статуту селянського (фермерського) господарства «Бузок», зареєстрованого 1 вересня 2004 року, який є невід'ємною частиною до установчих документів, зареєстрованих 29 листопада 1993 року № 78.

Згідно Статуту селянського (фермерського) господарства «Бузок», зареєстрованого 20 березня 2008 року, власником і засновником господарства є ОСОБА_7.

Питання щодо подальшого оформлення права користування та володіння землею шляхом отримання господарством відповідного правовстановлюючого документу не вирішуватись у порядку передбаченому чинним законодавством.

В ч. 2 ст. 5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (1991р.) чітко зазначено, що повноваження по наданню земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства були закріплені за районними радами. Сільські, селищні ради, на територіях яких знаходились земельні ділянки, погоджували надання таких ділянок.

Суду не надано жодних доказів того, що відповідно до вказаного вище ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» ОСОБА_3 у 1993 році звертався до Тячівської районної Ради народних депутатів із заявою про передачу земельної ділянки у користування для ведення селянського (фермерського) господарства і, що остання приймала рішення про надання ОСОБА_3 у постійне користування земельної ділянки площею 3,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої в урочищі «Долина» с. Вільхівці.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2010 року, справа № 3/59, встановлено, що державним актом на право постійного користування землею серії ЗК 011 № 00006, виданим 10 жовтня 1993 року Вільховецькою сільською Радою народних депутатів селянському (фермерському) господарству «Бузок» на підставі рішення сесії Вільховецької сільської Ради народних депутатів від 11 червня 1993 року, надано у постійне користування СФГ «Бузок» земельну ділянку площею 5,00 га, в тому числі на умовах оренди 2,00 га, рішення про надання селянському (фермерському) господарству земельної ділянки площею 5,00 га сільською радою не приймалось, що свідчить про невідповідність оспорюваного державного акту вимогам ст. 19 ЗК України 1990 року, рішенням сесії сільської ради від 11 червня 1993 року фактично було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 5,00 га. Господарський суд встановив, що оспорюваний державний акт видано за відсутності рішення про надання земельної ділянки у постійне користування. На підставі викладеного, суд вирішив зобов'язати селянське (фермерське) господарство «Бузок» повернути державний акт на право постійного користування серія ЗК 011 № 0006 від 10 жовтня 1993 року до архіву державного органу земельних ресурсів (Т-2 а.с. 21-25).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не відповідає вимогам закону та матеріалам справи висновок суду першої інстанції, що державний акт на право постійного користування землею серія ЗК 011 №00026 від 1 листопада 1995 року правомірно виданий ОСОБА_3 на підставі рішення 19-ї сесії 21-го скликання Вільховецької сільської ради від 11 червня 1993 року про відведення земельної ділянки площею 3,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Вільхівської сільської ради в урочищі «Долина», оскільки наданими суду доказами та вказаним вище рішенням господарського суду встановлено, що правова підстава видачі ОСОБА_3 вказаного вище державного акту на право постійного користування землею відсутня.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що державний акт на право постійного користування землею серія ЗК 011 № 00026 від 1 листопада 1995 року, виданий ОСОБА_3 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,00 га, розташованою на території Вільхівської сільської ради в урочищі «Долина» без відповідної правової підстави.

Встановлено, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, про залучення до участі в справі за зустрічним позовом в якості співвідповідача ОСОБА_3, на ім'я якого видано оспорюваний ОСОБА_2 державний акт на право постійного землею від 1 листопада 1995 року (Т- 1 а.с.62).

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України рішення про задоволення позову може бути прийняте за умови його пред'явлення до належного відповідача, обґрунтованості та доведеності позовних вимог. За умов, коли зустрічний позов ОСОБА_2 до СФГ «Бузок» та Вільхівської сільської ради про скасування розпорядження та визнання недійним й скасування державного акту на право постійного користування землею не може бути задоволений незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався, в задоволенні вказаних вимог слід відмовити, оскільки відповідні факти небхідно встановлювати із залученням до справи учасника спірних правовідносин ОСОБА_3, на ім'я якого виданий оспорюваний державний акт на право постійного користування землею у належному процесуальному статусі, що забезпечує йому можливість реалізації відповідних процесуальних прав.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій. що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Встановлено, що розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації № 59 від 8 лютого 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,162 га, яка знаходиться за межами населеного пункту Вільхівці в урочищі «Долина» для ведення особистого селянського господарства.

Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації від 31 березня 2011 року № 200 «Про затвердження проектів з землеустрою щодо відведення земельної ділянки», затверджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки, а 6 квітня 2011 року на підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 площею 0,1662 га, розташовану в урочище «Нижня Долина», за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства .

Встановивши, що СФГ «Бузок» с. Вільхівці у встановленному законом порядку не надавалась у користування спірна земельна ділянка площею 0,1662 га в урочищі «Долина» с. Вільхівці, колегія суддів вважає безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача за первісним позовом про скасування розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 31 березня 2011 року № 200 «Про затвердження проектів з землеустрою щодо відведення земельної ділянки» в частині затвердження ОСОБА_2, мешканці с. Вільхівці, АДРЕСА_3, проекту із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки площею 0,1662 га та визнання незаконним і скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 6 квітня 2012 року.

Враховуючи викладене та на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню як незаконне та необгрунтоване, в задоволенні первісного позову селянського (фермерського) господарства «Бузок» до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про скасування розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку слід відмовити, а в зустрічному позові ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Бузок», Вільхівської сільської ради про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею слід відмовити у зв'язку із пред'явленням позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від 13 лютого 2015 року в частині задоволення первісного позову селянського фермерського господарства «Бузок» до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про скасування розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку скасувати і в задоволенні цієї вимоги відмовити.

Рішення Тячівського районного суду від 13 лютого 2015 року про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Бузок», Вільхівської сільської ради, де третя особа: Управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею скасувати і в задоволенні зустрічного позову відмовити у зв'язку із пред'явленням позову до неналежного відповідача.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: