РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21977/14-ц

пр. № 2/759/1749/15

06 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Завадському О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, 3-тя особа Комунальне підприємство «РЕО-7» про визнання права користування жилим приміщенням, визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, скасування розпорядження та свідоцтва про право власності та виселення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право користування жилим приміщенням - АДРЕСА_1, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою, посилаючись на те, що вона з 1999року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, вела з ним спільне господарство, мала спільний бюджет, тобто поселилась в дану квартиру в якості члена сім'ї наймача, постійно в ній проживала, а тому набула права користуванні нею. Відповідач же в спірній квартирі був лише зареєстрований, ніколи в ній не проживав, а тому втратив право користування нею.

Протягом розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просить також скасувати розпорядження та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я відповідача, виселити відповідача з даної квартири, посилаючись на те, що під час розгляду даного позову в суді відповідач незаконно приватизував зазначену квартиру та вселився в неї.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що проживав в спірній квартирі до одруження. Коли народилась дитина, він за домовленістю з батьком переїхав до дружини. Батько ніколи не ставив питання про прописку ОСОБА_1 в квартирі чи про його виписку, оскільки говорив, що квартира залишиться йому.

Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація та 3-тя особа - КП «РЕО-7» в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належний чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність їх представників.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою однокімнатну ізольовану квартиру жилою площею 17,30 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Наймачем спірної квартири з 1983р. був ОСОБА_3 В 1989р. в спірній квартирі також був прописаний його син ОСОБА_2 - відповідач по справі /ас 81/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер /ас 45/.

Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 55 від 3.02.2015р. внесено зміни у договір найму жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 та укладено договір з ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_3 /ас 25/.

Розпорядженням Святошинської районної в м. Києва державної адміністрації № 130 від 1.04.2015р. квартира передана у приватну власність ОСОБА_2 згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та видано свідоцтво про право власності на його ім'я /ас 37/.

Також в судовому засіданні встановлено, що з 2000р. ОСОБА_3 та позивачка почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що не спростовується сторонами та підтверджується показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх повнолітніх членів сім'ї, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем та членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням».

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Не дивлячись на проживання з позивачкою, ОСОБА_3 ніколи не піднімав питання про її реєстрацію у квартирі АДРЕСА_1, де був зареєстрованим разом з сином, так само як і не ставив питання щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою.

Також позивачка не надала доказів того, що при її вселенні в АДРЕСА_1 було дотримано встановлений порядок, зокрема, що була на те письмова згода як наймача квартири - ОСОБА_3, так і відповідача по справі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що з 2000р. позивачка з ОСОБА_3 проживали як сім'я, вели спільне господарство, купували разом речі, працювали в селі. Однак жоден свідок не підтвердив, що ОСОБА_3 мав намір зареєструвати позивачку в спірній квартирі або ще якимось чином визнавав за нею право на дану квартиру. Водночас свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_3 неодноразово говорив про свій намір залишити квартиру АДРЕСА_1 сину, а будинок в селі - позивачці, тобто свідомо зберігав за відповідачем право користування спірною квартирою.

Крім того, позивачка зареєстрована в АДРЕСА_6, 1/3 частина якої належить їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1998р. /ас 107/, а згідно правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) від 26.05.2001р. за змістом ст. 65 Житлового кодексу України особа, яка вселилась до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що при вселенні позивачки в квартиру АДРЕСА_1 встановлений порядок дотриманий не був, зокрема, не було отримано письмової згоди на це усіх повнолітніх членів сім'ї, вказане жиле приміщення не було її постійним місцем проживання, оскільки вона протягом всього цього часу була зареєстрована в АДРЕСА_6, 1/3 частина якої належить їй на праві власності згідно свідоцтва від 29.09.1998р., тобто зберігала за собою право на інше приватизоване жиле приміщення, крім того, згідно довідки Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. з 2000р. по 2014р. проживала разом з ОСОБА_3 по АДРЕСА_7 /ас 106/, ОСОБА_3, будучи наймачем квартири, зберігав право користування спірною квартирою за своїм сином - відповідачем по справі, а тому позивачка не набула права користування даною квартирою.

Оскільки позивачка не набула право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1, законних підстав для задоволення її позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за даною адресою, скасування розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 1.04.2015р. та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виселення відповідача з даної квартири немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 65, 71 ЖК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, 3-тя особа Комунальне підприємство «РЕО-7» про визнання права користування жилим приміщенням, визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, скасування розпорядження та свідоцтва про право власності та виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів.

Суддя