АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/436/15-ц Головуючий
Провадження№22-ц/790/4705/2015 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: житлові Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі - Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ Приватбанк на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_4 про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» завернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.09.2007 р. Банк уклав з ОСОБА_4 кредитний договір, відповідно до якого останній був наданий кредит у розмірі 80993,40 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 11,4 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2027 р. на умовах, викладених в договорі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки від 19.09.2007 р., згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно будинок № 13 по вул. Прогресивна м. Харкова. Відповідач свої зобовязання не виконував, тому склалася заборгованість за кредитним договором. Рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова від 10 вересня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 19.09.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок № 13 по вул. Прогресивна м. Харкові, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 19. 09.2007 р.. З урахуванням того, що відповідач добровільно звільнити спірний будинок не бажає, тому позивач відповідно до вимог ст.109 ЖК України та ст. ст. 39,40 Закону України « Про іпотеку просив виселити ОСОБА_4В з вищевказаного будинку.

Відповідач у судове засідання не зявилась.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду, посилаючись на необгрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 80993,40 дол. США строком до 17.09.2017 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано відповідачем житловий будинок № 13 по вул. Прогресивна в м. Харкові, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 19.09.2007 р., посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5.

Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконані, в результаті 10.09.2014 року Фрунзенським райсудом м. Харкова в рахунок погашення заборгованості, що складає у розмірі 137046,01 дол. США, винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок № 13 по вул. Прогресивна в м. Харкові шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.

22.12.2014р. на ім'я відповідача банком було направлено письмову вимогу про добровільне виселення з житлового будинку, проте дана вимога залишена без належного реагування.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок, що був предметом іпотеки, придбаний відповідачем не за рахунок коштів, які отримані за кредитним договором, а одержаний за договором купівлі продажу.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, оскільки судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи.

З п.7.1 Кредитного договору вбачається, що ОСОБА_4 отримала кредит на придбання квартири в сумі 65000 доларів США.

Суду надана анкета заява (а.с.109), з якої вбачається, що метою кредитування є придбання будинку.

30.08.2007 року був складений експертний висновок щодо перевірки з метою перевірки наявності, стану та належності майна ОСОБА_4 з метою перевірки забезпечення споживчого кредиту ОСОБА_4 З зазначеного висновку вбачається що сума кредиту складає 65000 доларів США для придбання житлового будинку по вул.Пргогресивній,13 ( а.с.110-112).

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.09.2007 року ( а.с.106) вбачається, що після отримання кредиту ОСОБА_4 придбала житловий будинок за адресою вул.Прогресивна,13 і в той же день з банком був укладений договір іпотеки, відповідно якого ОСОБА_4 забезпечувала виконання зобовязання за кредитним договором саме спірним будинком.

За таких обставин, судова колегія вважає, що позивач довів ту обставину, що відповідачка отримала кредит для придбання саме житлового будинку по вул.Пргогресивній,13.

За змістом частини другої ст. 40 Закону України Про іпотеку та частини третьої стаття 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої стаття 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанку про виселення ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ Приватбанк задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_4 з житлового будинку, розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Прогресивна, будинок №13, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ Приватбанк сплачений судовий збір у сумі 121 ( сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: