"04" серпня 2015 р. Справа № 363/3218/15-ц
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 серпня 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Вважаю, що дана позовна заява має бути повернута позивачу з метою дотримання правил підсудності.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть проявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши місце фактичного проживання відповідача: Шевченка, 90 АДРЕСА_1 та місце її реєстрації: АДРЕСА_2. При цьому позивач визначив підсудність у відповідності до ст.110 ЦПК України, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Вважаю, що при визначенні підсудності даного позову не може застосовуватись ст.110 ЦПК України (підсудність справи за вибором позивача), оскільки, доказів перебування малолітньої дитини на утриманні позивача до позову не додано, більше того, самим позивачем у заяві зазначено, що він надає матеріальну допомогу на утримання доньки.

Отже, у даному випадку слід застосовувати загальні правила підсудності ст.109 ЦПК України.

Як визначено ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», під поняттям місця перебування слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає не менше шести місяців на рік. Місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання фізичної особи підлягає реєстрації: ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що фізична особа, яка перебуває в Україні на законних підставах, зобовязана протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, реєстрація місця проживання або місця перебування особи внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Статтею 115 ЦПК України визначено: якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

З врахуванням вимог ст.ст.109,110 ЦПК України, вважаю, що дана справа Вишгородському районному суду Київської області на підсудна, а тому вона має бути повернута позивачу для подання до належного суду за місцем реєстрації відповідача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109,115,121 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу для подачі до належного суду.

Зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 243,60грн. відповідно до квитанції №N0J2453902.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк