Справа №1415/930/12 03.03.2015 03.03.2015 03.03.2015
Провадження №22-ц/784/692/15 Головуючий у 1-й інстанції Репушевська О.В.
Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кутової Т.З.,

при секретарі судового засідання -Романенко Ю.О.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2013 року, яке ухвалено у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», відділу Державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» (далі - ТОВ «Укспецторг Групп»), відділу Державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції (далі - ВДВС), публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2013 року позов ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, задоволено.

Додатковим рішенням того ж суду від 06 червня 2013 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення суду задоволено. Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Укрспецторг Групп», відділу Державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, відмовлено.

24 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами посилаючись на приписи п.2 ч.2 ст.361 ЦПК України, а саме на наявність вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року, яким було встановлено факт внесення державним виконавцем Кривоозерського ВДВС Маріяшко О.О. до офіційних документів, зокрема акту опису й арешту майна завідомо неправдивих відомостей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - постанова Пленуму) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому законом порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму, фальшивість документів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачка вважала торги такими, що не відбулися, оскільки державним виконавцем та ТОВ « Укрспецторг Групп» при проведенні прилюдних торгів не дотримано норм Закону України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», Тимчасове положення про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та Цивільного кодексу України.

Ухвалюючи рішення, яке ОСОБА_4 просить переглянути за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з того, що публічні торги по реалізації іпотечного майна проведені з дотриманням вимог чинного законодавства щодо порядку їх організації та проведення, а тому законні права та інтереси позивачки порушено не було.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 посилалась на вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року, яким встановлено факт внесення державним виконавцем Кривоозерського ВДВС Маріяшко О.О. до офіційного документу, а саме акту опису та арешту майна від 08 лютого 2012 року, завідомо неправдивих відомостей.

Загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, їх завдання та компетенцію, а також визначення учасників виконавчого провадження, закріпленння їх прав та обв'язків, у томі числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (ст.ст.1,2,5,7,10,11,11,83 Закону). Між тим, норми цього Закону не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріпляють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах.

У випадку порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених вищезазначеним Законом, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна ( ст.ст.18,24-27,32, 33,55,57 цього Закону), такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом ( ст.24,ч.4 ст.26,ч.3 ст.32, ч.3 ст.36, ч.2 ст.57, ст.ст. 55,85).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Як вбачається із матеріалів справи, обставини складання державним виконавцем акту опису та арешту майна від 08 лютого 2012 року були відомі ОСОБА_4 під час розгляду даної цивільної справи. Але остання жодних дій направлених на захист своїх прав не вчиняла, дії державного виконавця у встановленому законом порядку не оскаржувала. Більш того, обставини щодо незаконності акту опису та арешту майна, взагалі не входили в предмет доказування при розгляді даної цивільної справи.

Встановлений вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року факт внесення державним виконавцем до офіційного документу - акту опису та арешту майна від 08 лютого 2012 року завідомо неправдивих відомостей не спростовує факти, покладені в основу судового рішення апеляційного суду від 09 липня 2013 року та не впливає на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказані обставини були відомі особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Проаналізувавши та оцінивши все вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а рішення апеляційного суду м. Миколаєва від 09 липня 2013 року перегляду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 361, 365, 366 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: