Справа № 456/3269/15-ц
Провадження № 2/456/1479/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 жовтня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування виконкому Стрийської міської ради про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до відповідачки, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, з позовом про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі №33 в будинку №9-б на вул. 1-го Листопада в м. Стрий Львівської області.

В обґрунтування покликалась на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 14.09.2006р. є власницею зазначеної квартири. Після придбання кватири у ній були зареєстровані: вона, чоловік ОСОБА_4, відповідачка, яка є її дочкою, ОСОБА_2, онук ОСОБА_3 Більше десяти років тому дочка ОСОБА_2 вийшла заміж за іноземця та а разом із сином виїхала за кордон. Онук - ОСОБА_3 у кватирі ніколи не проживав. Дочка з онуком не підтримують звязок з квартирою, не несуть витрат по її утриманні, жодних речей у квартирі не зберігають. Згодом дочка знялась з реєстрації у квартирі, повідомивши по телефону, що не має наміру разом з онуком повертатись. На даний час у звязку з тяжким станом здоровя у неї (позивачки) виникла потреба відчужити квартиру та переїхати проживати до іншої дочки в іншу область. Однак, реєстрація у квартирі внука перешкоджає їй розпорядитись нерухомим майном.

Оскільки онук ОСОБА_3 понад один рік не проживає в квартирі, його слід визнати таким, що втратив право на користування цим жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги, пояснила, що дочка ОСОБА_2 разом з онуком ОСОБА_3 проживають у Греції. Окрім ОСОБА_3 дочка має ще двох дітей, тому повертатися в Україну не має наміру.

Відповідач, згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України викликався в суд через оголошення у пресі, але в судове засідання повторно не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідачки, розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник служби в справах дітей Стрийської міської ради в судове засідання не зявився. Неявка останнього не перешкодила розгляду даної справи.

Заслухавши позивачку, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які ствердили, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 більш як 10 років у квартирі позивачки не проживають, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначени ЦК України й законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачка на підставі договору купівлі продажу від 14.09.2006р. (а.с.5) є власницею квартири №33 в будинку №9-б на вул. 1-го Листопада в м. Стрий Львівської області, що також стверджується витягом №4776547 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.6).

З копії будинкової книги для реєстрації осіб, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1«б»/33, вбачається, що у квартирі зареєстрований ОСОБА_3 03.02.1998р. народження. Факт його реєстрації також підтверджується відповіддю Стрийського МВ ГУ ДМСУ у Львівській області №1409 від 19.08.2015р. Мати останнього ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1«б»/33 в період з 19.06.2006р. по 18.04.2015р.

Судом не встановлено, що між ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 і позивачкою існували будь-які домовленості щодо порядку користування спірним житлом, останні як члени сім`ї власника житла, проживали разом з ним та користувалися цим житлом відповідно до закону; ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 «б» в м. Стрий Львівської області без поважних причин понад один рік.

Згідно із ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обрали собі інше місце проживання, спірне житло залишили і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни без поважних причин, не сплачують витрати на утримання будинку; позивачка, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.405 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. ОСОБА_3 03.02.1998р. народження визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою №33 в будинку №9-б на вул. 1-го Листопада в м. Стрий Львівської області.

Рішення може бути переглянуто Стрийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано позивачем апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_7