Справа №: 272/1116/15-ц
Провадження № 2/272/611/15
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Брагіна В.І.
при секретарі Лавренчук Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павелківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,суд,-
Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_2.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд;земельну ділянку площею 0,2703 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою. Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,отримавши в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в частині іншого майна. Інших спадкоємців не має. Але вона не може оформити спадщину,оскільки на вищезгаданий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Просила визнати за нею право власності на жилий будинок,дві земельні ділянки,як на спадщину за законом.
В судове засіданні позивач не з'явилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність,позов підтримала в повному обсягу.
Відповідач в судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.
Враховуючи,що в матеріалах справи достатньо даних про права та обов'язки сторін,суд вважає можливим розглянути справу ву відсутності сторін в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи,суд встановив : ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд;земельну ділянку площею 0,2703 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою.Позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,отримавши в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в частині іншого майна. Інших спадкоємців не має. Але вона не може оформити спадщину,оскільки на вищезгаданий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).
Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.
Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.
При вирішенні спору суд виходить з положень ст.1269 ЦК України, згідно якої,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.
Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд;земельну ділянку площею 0,2703 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою,оскільки позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину.
Відповідно до клопотання позивачів понесені ними судові витрати при подачі позову суд на їх користь з відповідача не стягує.
Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст. 120,125 ЗК України,ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд;земельну ділянку площею 0,2703 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих по АДРЕСА_1,як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відповідач вправі подати до Андрушівського районного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення заяву про перегляд рішення в порядку ст.229 ЦПК України.
Суддя:В. І. Брагін