ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5307/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" жовтня 2015 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Домарєва О.В.,

при секретарі - Ткачі А.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Про визнання недійсним договору іпотеки», -

ВСТАНОВИВ :

26.10.2015 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, яким просив суд визнати недійсним договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, укладений 26.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав , передбачених ст.ст.233,216 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 повністю підтримав позовні вимоги та на їх обґрунтування пояснював, що договір іпотеки на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1, від 26.09.2013 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4, був укладений на забезпечення договору позики від 26.09.2013 р. під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, а саме під час укладання спірного договору позивач, внаслідок наявності важких захворювань, мав потребу в грошових коштах на лікування за кордоном. Також звертав увагу суду на те, що вартість квартири позивача, зазначена у спірному договорі 519545 грн. значно вище, аніж загальна сума договору позики 399 650 грн. Просив суд визнати недійсним спірний договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, укладений 26.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав , які визначені ст.ст.233,216 ЦК України.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило (а.с. 34-35, 60-61, 76-77).

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч.4 ст. 169, ст. 224-226 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача у судовому засіданні.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та документи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2013 року було укладено договір іпотеки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до умов якого на забезпечення виконання договору позики від 26.09.2013 року позивач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 3-5).

З матеріалів позову та позиції представника позивача вбачається, що у зв'язку з раніше отриманою травмою голови у вересні 2013 р. у позивача погіршився фізичний стан та йому необхідні були грошові кошти на лікування за кордоном. А тому позивач ОСОБА_3 був вимушений отримати позику у відповідача ОСОБА_4 у розмірі 399 650, 00 грн., а також укласти спірний договір іпотеки під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.1 ст. 233 ЦК України, на яку посилався представник позивача на обґрунтування своєї позиції, яка регулює правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини - правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до роз'яснень п. 23 Постанови № 9 ПВСУ від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

З долученого до справи стороною позивача витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ві 03.03.2015 вбачається, що у 1994 році позивач отримав ЗЧМ травму голови зі струсом головного мозку, яка в подальшому привела до розвитку ряду захворювань (а.с. 6).

Згідно копії витягу з медичної картки (а.с.11) позивач у 2012 р / конкретний період не визначений/ проходив стаціонарне обстеження та лікування хвороби, якою, з його слів, захворів у 1986 р.

23.04.2015 року позивач ОСОБА_3 отримав посвідчення, відповідно до якого є інвалідом 2 групи (а.с.19).

Аналіз доказів , на які посилається сторона позивача, дозволяє суду зробити висновок про те, що зазначені докази не містять об'єктивних відомостей про те, що на день укладання спірного договору іпотеки / 26.09.2013 р./, існували тяжкі для позивача обставини, а саме тяжка хвороба , членів його сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин, чим скористався відповідач.

Крім того, судом враховується, що під час судового розгляду справи з ініціативи представника позивача були витребувані копії матеріалів кримінального провадження № 0010404 від 22.11.2014 року, внесеного в ЄРДР за заявою позивача за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України, скоєного відповідачем ОСОБА_4

Дослідженням копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 25.11.2014 р., перед початком якого позивач був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдиве показання, встановлено, що під час зазначеного допиту позивач повідомив слідству конкретні обставини укладання договору позики,а також спірного договору іпотеки, які повністю протирічать обставинам, наведеним стороною позивача про ті ж обставини на обгрунтування позову у позовній заяві та у судовому засіданні. При цьому, суд враховує, що відомості , зазначені у протоколі допиту, взагалі не мають відношення до наявності тяжких обставин та вкрай невигідних умов, які склалися для позивача на день укладання спірного договору іпотеки.

Аналіз сукупності наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити з мотивів його недоведеності та необгрунтованості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 10-11, 11-1, ст.ст. 57-60, ч. 4 ст. 169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 216, 233 ЦК України, п. 23 Постанови № 9 ПВСУ від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Про визнання недійсним договору іпотеки» - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. В. Домарєв