АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 661/5372/14-ц Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1 Номер провадження 22-ц/791/2373/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
Категорія: 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Гурові Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9, ОСОБА_10, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, Херсонської області про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9, ОСОБА_10, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання договору іпотеки недійсним, посилаючись на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира № 29, розташована в м. Таврійську, вулиця Івана Франка 4, Херсонської області.

В забезпечення повернення позики, наданої ОСОБА_5 за нотаріально посвідченим договором позики, укладеним 22 жовтня 2008 року між нею та ОСОБА_4, ними передано в іпотеку іпотекодержателю на підставі нотаріально посвідченого договору квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Івана Франка 4.

Зазначений договір іпотеки є недійсним в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України, оскільки при його укладанні не дотримані вимоги ч. 6 ст. 203 ЦК України, що призвело до порушення прав малолітніх дітей, які мали право користування спірною квартирою, проте при укладанні спірного договору іпотеки не були виконані вимоги про отримання дозволу належним органом опіки та піклування на укладання такого договору.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог просили суд поновити строк звернення до суду та визнати недійсним договір іпотеки, укладений 22 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, яка діяла від імені ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_14

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 липня 2015 року позов задоволено.

Суд визнав недійсним договір іпотеки серії ВМА № 515332, укладений 22 жовтня 2008 року в м. Нова Каховка, Херсонської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, яка діяла від імені ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_14 в реєстрі за № 5350.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначається, що суд не врахував фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та безпідставно поновив строк звернення до суду, як такий що пропущений з поважної причини.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 її доводів не визнали рішення суду просять залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франка, 4. Станом на 22.10.2008 року позивачі були зареєстровані та проживали у спірній квартирі, що сторонами не оспорюється.

22 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_13, яка діяла від імені ОСОБА_10 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_14, зареєстрований в реєстрі за № 5350, за умовами якого іпотекодавці передають іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру № 29, що розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франка 4. У п. 19 договору іпотеки зазначено, що договір укладається за згодою органів опіки та піклування виконавчих комітетів Львівської сільської ради та Зміївської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області.

На час укладення договору іпотеки на 22 жовтня 2008 року ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 мали малолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 91 від 25.09.2008 року надано дозвіл ОСОБА_6, ОСОБА_10 на передачу в іпотеку належних їм часток квартири, що розташована в м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. І.Франка, 4/29 при наявності малолітніх дітей ОСОБА_7 17.072001 року народження, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_4 та вул. Кустарна, 2.

Рішенням виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 99 від 25.09.2008 року надано дозвіл ОСОБА_12 на передачу в іпотеку належної їй частки квартири, що розташована в м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. І.Франка, 4/29 при наявності малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, який прописаний у с. Зміївка, Бериславського району, Херсонської області по вул. Робочій, 41.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків(усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Статтею ст. 405 ЦК України передбачено право членів сімї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з частинами 2,3 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члена сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчужені жилих приміщень та купівлі нового житла.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видати письмові зобовязання.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини ( ст. 177СК України).

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» зазначено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимим є зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, у разі вчинення правочину стосовно нерухомого майна (договір іпотеки), право власності на яке або право користування яким мають діти, попередня згода органу опіки та піклування є обовязковою.

Таким чином, одним із пріоритетних завдань органу опіки та піклування є охорона та захист прав неповнолітніх дітей. Для реалізації зазначеного завдання органи опіки та піклування повинні перевіряти, чи не порушуються права неповнолітніх дітей під час учинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, та надавати свій дозвіл для вчинення таких правочинів.

Така правова позиція, викладена в постанові колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 09 вересня 2015року( справа № 6-405цс15), яка є обовязковою для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2014 року, яка є чинною, постановленою в справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9, ОСОБА_10, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 до виконавчого комітету Зміївської сільської ради, виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, третя особа орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації про скасування рішень органів місцевого самоврядування, визнано незаконними рішення виконавчого комітету Зміївської сільської ради за №99 від 25 вересня 2008 року, виконавчого комітету Львівської сільської ради за №91 від 25 вересня 2008 року про надання дозволу на передачу нерухомого майна в іпотеку, оскільки на час надання органами опіки та піклування виконавчих комітетів Зміївської сільської ради та Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області дозволу на передачу нерухомого майна в іпотеку, право користування яким мали малолітні діти, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 не були зареєстровані та не проживали у с. Львове, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Зміївка, Бериславського району, Херсонської області (справа № 647/2357/14-а).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням, у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ч.1ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою , пятою та шостою статті 203 ЦК цього Кодексу.

Згідно із частиною шостою статті 203 ЦК України правочин, що впиняється батькам(усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені судом обставини справи, відповідно до яких на час укладення договору іпотеки на 22 жовтня 2008 року малолітні діти позивачів мали право користування, належним батькам житловим приміщенням, а саме квартирою №29, по вул. І.Франка, в м. Таврійську та на час надання дозволу органами опіки та піклування виконавчих комітетів Львівської сільської ради та Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області на передачу нерухомого майна в іпотеку малолітні діти не проживали та не були зареєстровані в с. Львове та с. Зміївка, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дозвіл на укладення договору іпотеки повинен надаватися органом опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області за місцем проживання дітей та їх батьків, відсутність якого є підставою для визнання договору іпотеки недійсним згідно зі ст.ст.203, 215 ЦК України.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих та досліджених судом доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Обставини, які б спростовували висновки суду щодо цього апеляційна скарга не містить і на такі не посилався представник апелянта в ході розгляду справи в апеляційному порядку, а тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що згода органів опіки та піклування при укладені спірного договору взагалі не була потрібна, оскільки на момент його укладення діти не були зареєстровані та не проживали у квартирі, що є предметом іпотеки, а були забезпечені житлом в інших населених пунктах, колегія суддів вважає юридично неспроможними, враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи, на час укладення договору іпотеки на 22 жовтня 2008 року позивачі проживали та були зареєстровані у спірній квартирі.

При цьому ОСОБА_6 мала на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10А . малолітню доньку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3, іншого місця проживання батьків, у тому числі в с. Львове та с. Зміївка, Бериславського району, Херсонської області судом не встановлено. Окрім того, судом установлено і не спростовано відповідачем, що малолітні діти позивачів ОСОБА_7 з 2007 року, ОСОБА_11 з 2009 року навчалися в загально - освітній школі І ІІІ ступенів №7 Новокаховської міської ради, а малолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 з моменту народження спостерігається у лікаря педіатра за місцем проживання, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Доводи апелянта щодо безпідставного поновлення позивачам строку звернення до суду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки права малолітніх дітей підлягають захисту судом, зважаючи на неможливість малолітніх дітей самостійно здійснити такий захист, а органи опіки та піклування, які за законом повинні забезпечувати захист майнових прав та інтересів дітей та їх батьки діяли всупереч інтересів дітей при укладенні договору іпотеки, що призвело до порушення житлових прав малолітніх дітей, які в такий спосіб були протиправно позбавлені житла.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,315ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: