Справа № 263/8467/15-ц
Провадження №2/263/2685/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 26.02.2011 року помер її чоловік ОСОБА_4, залишилося спадкове майно, у вигляді квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі вона зареєстрована та проживає по теперішній час, сплачує комунальні послуги, виконує поточний ремонт квартири, тобто фактично прийняла спадщину від чоловіка. Нотаріусом Першої маріупольської нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно квартири, так як реєстраційне посвідчення, надане спадкоємцем, не входить до переліку документів, які у відповідності з вимогами законодавства вважаються правовстановлюючими документами на обєкти нерухомості і не може бути підтвердженням факту дійсності виникнення права спадкодавця на вказану квартиру.

Позивач, належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про визнання ними позову та розгляд справи у їх відсутності. Одночасно зазначили, що вони відмовляються від спадщини батька на користь матері ОСОБА_1 позивача по справі.

При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши надані докази та враховуючи позицію сторін відносно спірних правових відносин, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-УР №001769, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, 15.12.1961 року зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №53. (а.с.22)

Згідно свідоцтв про народження: серії ІV-УР №967728, серії І-ЯК №1614445, народилися відповідно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, їхніми батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4. (а.с.21,23)

За реєстраційним посвідченням, Маріупольське БТІ посвідчує, що кооперативна квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК «Прометей» від 27.01.1992 року, про що записано в реєстрову книгу за №162 за реєстровим №35638. (а.с.43)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №521379 ОСОБА_4 помер 26.02.2011 року. (а.с.6)

Матеріали спадкової справи №729/2011, заведеної 16.08.2011 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, свідчать про те, що 16.08.2011 року до нотаріуса звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 Також до нотаріуса звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_3 - сини померлого, із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Стаття 1218 ЦК України, передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, тобто ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за законом є спадкоємцями першої черги спадщини померлого ОСОБА_4

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї.

Згідно особистого рахунку №089/5419 на квартиру АДРЕСА_1 та довідки ТОВ «Жилье-25» ОСОБА_1 значиться зареєстрованою, проживає у вказаний квартирі з 9.09.1972 року по теперішній час, до часу смерті чоловіка ОСОБА_4 проживала з ним.

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4, у тому числі і на час відкриття спадщини, суд вважає, що вона прийняла спадщину, яка залишилась від чоловіка, а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини, у тому числі і спірна квартира.

Постановою нотаріуса ОСОБА_5 від 23.06.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на майно, яке складається з вказаної квартири, з наступних обставин.

У відповідності з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22. 02. 2012 №296/5 (п. 4.12, 4.15) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Наявність правовстановлюючого документу на нерухомість з проведенням державної реєстрації прав власності у відповідності з вимогами законодавства, що діяло на час виникнення цих прав, має бути підтвердженням дійсності виникнення прав спадкодавця на об'єкт нерухомості, що було зареєстровано до проведення державної реєстрації прав у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 року №1878-VІ.

Відповідно п. 7 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 15.01.1966 року, що діяла на час видачі реєстраційного посвідчення на квартиру за вищевказаною адресою (втратила чинності 19.01.1996 року на підставі Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року N56), реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком №1, де не передбачено, що реєстраційне посвідчення є правовстановлюючим документом на обєкт нерухомого майна, п. 2.2 гл. 2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, п. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 №1878-УІ, п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17. 10. 2013 року за №868, визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав власності на нерухоме майно.

Реєстраційне посвідчення, надане спадкоємцем ОСОБА_1, не входить до переліку документів, які у відповідності з вимогами законодавства вважаються правовстановлюючими документами на об'єкти нерухомості і не може бути підтвердженням факту дійсності виникнення прав спадкодавця на вказану квартиру, що позбавляє нотаріуса можливості у безспірному порядку видати свідоцтво про право на спадщину та одночасно здійснити державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, як спеціальним суб'єктом, якому у відповідності з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 №1878-УІ (ст. 9 Закону) надане таке право.

Згідно ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (гл. 13 п. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Внаслідок зазначених обставин позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса, тому її законні інтереси підлягають судовому захисту, а позов задоволенню, враховуючи визнання позову відповідачами та їх відмову від прийняття спадщини на користь позивача.

Керуючись, ст.ст.10,11,60-61,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_4, який помер 26.02.2011 року, у вигляді квартири АДРЕСА_3, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.І. Папаценко