№ 312/177/15-ц
№ 2/312/66/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

28 жовтня 2015 року с. Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Рогоза А.Ю.

при секретарі Сиротюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Велика Білозерка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Великобілозерський районний сектор УДМС України в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якій зазначає, що він є власником квартири № 2 за адресою: Запорізька область, с. Велика Білозерка, вул. Пархоменка, буд. 197. У 2007 році з пропозицією продати зазначену квартиру до нього звернувся ОСОБА_2, який попрохав зареєструвати його сім»ю за вказаною адресою та пообіцяв згодом укласти договір купівлі-продажу. Протягом пяти років договір укладено не було, відповідачі відмовилися добровільно знятися з реєстраційного обліку та у 2012 році виїхали за межі села. З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобовязати Великобілозерський районний сектор УДМС України в Запорізькій області зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, крім викладеного у позові, що у 2007 році він з родиною ОСОБА_4 досяг усної домовленості щодо продажу належної йому квартири АДРЕСА_2, та отримав від них завдаток в сумі еквівалентній 300 доларам США. Протягом 5 років відповідачі обіцяли йому виплатити частину суми, що залишилася, та оформити договір купівлі-продажу квартири. Але у 2012 році відповідачі виїхали з с. Велика Білозерка у невідомому напрямку. Реєстрація відповідачів у належній йому квартирі чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, про дату та час розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення по справі.

Представник третьої особи Великобілозерського РС УДМСУ в Запорізькій області ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Великобілозерського РС УДМСУ в Запорізькій області.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_3. У сусідній квартирі №2, яка належить ОСОБА_1, мешкала близько трьох років родина ОСОБА_4. Три-чотири роки тому ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали з вказаної квартири за межі с. Велика Білозерка.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з позивачем він знайомий протягом десяти років, також йому відомо, що у квартирі АДРЕСА_4 мешкала якийсь час родина ОСОБА_4: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Близько чотирьох років тому ОСОБА_4 виїхали з вказаної квартири, вивезли свої речі, навіть демонтували батареї опалення, та виїхали за межі с. Велика Білозерка.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є директором філії кредитної спілки «Актив». Кожного року за отриманням кредиту до неї звертався ОСОБА_1, надаючи у заставу належну йому квартиру АДРЕСА_2 з погосподарськими спорудами. У звязку з виконанням службових обовязків вона неодноразово відвідувала вказану квартиру та здійснювала опис наявного майна.

Так, судом встановлено, що позивач є власником квартири №2 за адресою: Запорізька область, с. Велика Білозерка, вул. Пархоменка, буд.197 (а.с.6). В належній позивачу квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5). Згідно з актом обстеження матеріально-майнового стану ОСОБА_1 комісія у складі депутата Червоної сільської ради ОСОБА_9 та сусідів позивача ОСОБА_10 і ОСОБА_7, встановила, що у квартирі, яка належить ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які з січня 2012 року у с. Велика Білозерка не проживають (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, аналіз ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Однак вимоги позивача щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, так як вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням згідно з нормами житлового і цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.319, 321,391 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зсуд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Великобілозерський районний сектор УДМС України в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, права користування квартирою № 2 будинку № 197 по вул. Пархоменка в с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : А.Ю. Рогоза