Головуючий суду 1 інстанції - Мирошникова О.Ш.
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 425/1562/15-ц
Провадження № 22ц/782/539/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого- Борисова Є.А.,

суддів: Коротенко Є.В., Оробцової Р.І.

за участю секретаря: Ткаченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2012 року, від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею. Під час спільного проживання у неї, ОСОБА_3, не склалися відносини з відповідачем, виникли сварки та непорозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, у зв'язку з чим з листопада 2014 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Крім того, апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з'явився в судове засідання апеляційної інстанції, але вподальшому судове засідання покинув з власної ініціативи і розгляд справи було продовжено за його відсутності.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2012 та мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та примиритися не бажають. Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи (а.с. 3,4), особистими поясненнями позивача та письмовими запереченнями відповідача ОСОБА_2 (а.с. 17), в яких він підтвердив факт припинення шлюбних відносин з позивачем та зазначив, що не має наміру примушувати останню до збереження шлюбу.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції на підставі приписів ч.1 ст.24, ч.ч. 2,3 ст.56, ст. 112 СК України дійшов вірного висновку відносно того, що збереження сім'ї в даному випадку неможливе і обґрунтовано ухвалив рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи апелянта ОСОБА_2 зводяться до того, що він не згоден з відмовою суду першої інстанції у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 його зустрічного позову про поділ спільного майна подружжя, з яким він звернувся під час розгляду справи за первісним позовом його дружини, а також не погоджується з безпідставним залишенням без розгляду та без вирішення по суті його вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини, які він фактично сформулював у своїх письмових запереченнях проти позову ОСОБА_3 і які, на його думку, повинні були бути розглянуті судом одночасно з вимогами про розірвання шлюбу. Відповідно апелянт ОСОБА_2 у своїй скарзі ставить перед апеляційним судом питання про розгляд та вирішення по суті його вимог про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини, посилаючись при цьому на безвідповідальне ставлення дружини до виконання своїх батьківських обов'язків.

Зазначені доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Із змісту зазначеної норми діючого законодавства випливає, що апеляційний суд уповноважений переглядати правильність вирішення лише тих позовних вимог, щодо яких суд першої інстанції ухвалив рішення. Повноважень на самостійний розгляд та вирішення позовних вимог апеляційний суд не має. Тобто, якщо будь-які позовні вимоги не були розглянуті судом першої інстанції, апеляційний суд не уповноважений розглядати ці вимоги по суті під час розгляду справи в апеляційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 03.08.2015 року звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, а також подав клопотання про прийняття вказаного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с. 68-70). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області, постановленою 11.08.2015 року в судовому засіданні з розгляду даної цивільної справи у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом було відмовлено і відповідний позов разом з додатками було повернуто заявнику (а.с .73,90).

Також з матеріалів справи вбачається, що 02.07.2015 року ОСОБА_2 подав до Рубіжанського міського суду Луганської області свої письмові заперечення проти позову ОСОБА_3 стосовно розірвання шлюбу, в яких просив одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити по суті і питання стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини, посилаючись на те, що подружжям не було досягнуто згоди з ким із них буде проживати їх син, але зазначене питання судом першої інстанції по суті вирішене не було.

Таким чином, в даному випадку суд першої інстанції розглянув лише первісні вимоги ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, як і вимоги останнього про визначення місця проживання дитини суд по суті не розглядав і будь-якого рішення по них не приймав.

Апеляційний суд з приводу вимог ОСОБА_2 позбавлений можливості висловити свою позицію, оскільки свою думку щодо законності та обґрунтованості заявлених вимог апеляційний суд може висловити тільки у разі, якщо вони розглянуті судом першої інстанції та по них прийнято будь-яке рішення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що апелянт ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_3, судова колегія дійшла висновку, що рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2015 року, постановлене за результатами розгляду позовної заяви про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що апелянт ОСОБА_2 жодним чином не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 як про поділ спільного майна подружжя, так і про визначення місця проживання малолітньої дитини, надавши при цьому суду належні докази на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. У разі звернення з таким позовом ОСОБА_2 одночасно має право ставити питання про залучення до участі у справі третіх осіб, органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (орган опіки та піклування у справах про визначення місця проживання дитини підлягає обов'язковому залученню до участі у справі на підставі вимог ч.4 ст. 19 СК України)

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10.09.2015року було задоволене клопотання ОСОБА_2 про відстрочку сплати судового збору в сумі 121грн. 80коп. у зв'язку з поданням апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за результатами розгляду скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 в даному випадку підлягає відхиленню, а відтак судові витрати у вигляді судового збору в сумі 121грн.80коп. підлягають стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави відповідно до вимог ч.2 ст.82 та п.4 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 121грн.80коп.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий:

Судді: