Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України 09 вересня 2015 року звернулось до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (а. с. 4-6).

У позовній заяві позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12 червня 2012 року відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачем було виплачено потерпілій стороні власнику автомобіля НОМЕР_2, страхове відшкодування у розмірі 12 547,83 грн. У звязку із зазначеним позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 12 547,83 грн., 855,50 грн. в рахунок повернення витрат на аварійного комісара, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Представник позивача у судове засіданні не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності, в заяві також вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 18-19).

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог ОСОБА_2 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2012 року за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля «Сузукі», д/н АЕ 4320АА, під керуванням водія ОСОБА_3 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказані автомобілі були пошкоджені (а. с. 29).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2012 року винуватцем вказаної ДПТ був визнаний ОСОБА_1 (а. с. 7).

Власником автомобіля «Сузукі», д/н АЕ 4320АА, є ОСОБА_4 (а. с. 27), у звязку з чим та враховуючи, що на дату скоєння пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем було виплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування, визначене висновком автотоварознавчого дослідження № Еф-089/12 від 16 липня 2012 року (а. с. 34-44) з відрахуванням суми ПДВ, у розмірі 12 547,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-17918 від 17 жовтня 2012 року (а. с. 12, 21).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем була відшкодована шкода потерпілій стороні, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення виплаченого страхового відшкодування 12 547,83 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 855,50 грн. витрат на аварійного комісара суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні з огляду на ненадання позивачем документу на підтвердження сплати даних грошових коштів.

Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені (а. с. 3) судові витрати по справі, а саме: в рахунок повернення судового збору 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 46, 57, 58, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у рахунок повернення витрат на сплату страхового відшкодування 12 547 (дванадцять тисяч пятсот сорок сім) грн. 83 коп.,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у рахунок повернення витрат в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Особи (позивач), які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_2 Черновськой