Справа № 367/5408/15-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/5392/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 27.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Дмитрієвої Л. Д., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року по справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Бут М.А., боржник: ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року до суду звернувся з поданням старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Бут М.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Бучанського МУЮ знаходиться наказ на примусовому виконанні № 910/10416/13 від 14.03.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Тельманівський кар'єр» боргу в сумі 95 300 грн.

26.06.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду. Однак, боржником в добровільно наданий строк рішення суду не виконано.

На підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» просив обмежити боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за кордон до повного виконання ним своїх зобов'язань перед ПАТ «Тельманівський кар'єр».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року подання державного виконавця задоволено, встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду з України за кордон.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права при її постановленні та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у виїзді за межі України відмовити.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Бучанського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 47971721 згідно наказу про примусове виконання рішення № 910/10416/13, виданого 14.03.2014 року Господарським судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Тельманівський кар'єр» заборгованості у розмірі 95 300 грн.

26 червня 2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду.

10 липня 2015 року надійшла заява стягувача про винесення подання про заборону виїзду за кордон.

22 липня 2015 року до суду звернувся з поданням старший державний виконавець державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Бут М.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання судового рішення, на даний час заборгованість не погашена, а відтак є передбачені законом підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного з'ясування судом обставин справи, що призвело до постановлення незаконної і необґрунтованої ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державний виконавець не здійснив дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на розшук майна боржника, стягнення грошових сум.

При цьому, державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_2 отримав повідомлення про відкриття виконавчого провадження та встановлення йому терміну для добровільного виконання рішення суду.

Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, що передбачено положеннями п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Не звернув уваги суд першої інстанції і на те, що подання не відповідає формі, визначеній ст. 377-1 ЦПК України, зокрема не погоджено начальником державної виконавчої служби.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, при її постановленні, на переконання суду другої інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, постановлена ухвала підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції згідно положень ст. 312 ЦПК України.

Не може бути задоволена апеляційна вимога ОСОБА_2 про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, оскільки вирішення вказаного питання, згідно положень ст. 377-1 ЦПК України, відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий:

Судді: