Справа № 159/4777/15-ц
Провадження № 2/159/1372/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 28 вересня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі Страхова компанія), про зобовязання здійснити страхові виплати, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2015 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоровю її чоловікові ОСОБА_3 внаслідок ДТП, що сталася 14.11.2014 року близько 19 год в м. Ковель по вул. Брестська за участю транспортного засобу «Фольксваген Транспортер» р.н. НОМЕР_1 цивільно-правова відповідальність водія якого була забезпечена в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС / 7257214 від 01.04.2014року. В серпні 2015 року вона отримала відмову за № 3500/18 від здійснення страхової виплати з причин, що водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 та у звязку з тим, що пішохід порушив правила дорожнього руху.Вважає таку відмову незаконною та звертається за захистом до суду. Вважає, що страховик відшкодовує особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника та ін., відшкодовує моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат. На день настання страхового випадку розмір мінімальної заробітної плати становив 1 218 гривень, а тому загальним розміром страхового відшкодування є сума 14 616 гривень і повинна бути сплачена страховою компанією їй на її звернення. Вважає, що відповідач повинен їй виплатити страхове відшкодування: 1) витрати на лікування потерпілого 6 764 гривень 46 копійок; 2) витрати на поховання 3 253.00 гривень; 3) копання могили 300 гривень; 4) оплата церковного обряду поховання 1 200.00 гривень; 5) спорудження надгробного памятника 10 000.00 гривень; 6) вартість робіт по встановленню надгробного памятника 1 200.00 гривень; 7) вартість поминального обіду 8 500.00 гривень, а всього 31 217 гривень 46 копійок. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що вона втратила годувальника і єдиного помічника у житті та виконанні сільськогосподарських робіт, оскільки вона з дітьми проживають у сільський місцевості. Вона пережила сильне нервове потрясіння, до цього часу стан її здоровя не відновився, змушена лікуватись. Просить: зобовязати відповідача приватне акціонерне товариство «українська пожежно-страхова компанія» здійснити страхову виплату їй - ОСОБА_1 у звязку з смертю чоловіка ОСОБА_3, який помер внаслідок ДТП 22.11.2014 року в сумі 31 217 гривень 46 копійок матеріальної шкоди та 14 612.00 гривень моральної шкоди. Стягнути з відповідача по справі судові витрати згідно доданих документів.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Суд, зважаючи на позицію сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до слідуючого висновку.

Згідно з ст. 6 Закону України № 1961 - IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 979 ЦК України у разі настання певної події ( страхового випадку) страховик зобовязується виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника та ін., відшкодовує моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мін. заробітних плат у місячному розмірі на день настання страхового випадку.

Згідно п. 4 договору (полісу) обовязкового страхування за шкоду заподіяну життю та здоровю на одного потерпілого ліміт відповідальності - страхова сума становить 100 000.00 гривень, за шкоду заподіяну майну 50 000.00 гривень. У цьому випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату навіть тоді, коли шкода заподіяна самим страхувальником або страховою особою навмисно, або по грубій необережності.

Судом встановлено, що 14.11.2014 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись за кермом транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Брестська, а саме навпроти будинку № 61, здійснив наїзд на пішохода - ОСОБА_3 В результаті ДТП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримав тілесні ушкодження і 22.11.2014 року лікарем реанімаційного відділення Ковельської ЦРЛ було констатовано його смерть. 15.11.2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 22.05.2015 року слідчим СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину. Суд оцінює, що у резулятивній частині зазначеної постанови органи досудового розслідування чітко не зазначають в чиїх діях відсутній склад злочину, тому твердження відповідача про відсутність складу злочину в діях водія, не ґрунтується на досліджених доказах.

01.04.2014 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_2, була забезпечена в ПрАТ «УПСК» згідно з договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7257214.

У своїй відповіді на звернення дружини померлого, страхова компанія посилається на те, що ДТП сталася з вини самого пішохода ОСОБА_3, а тому страхова компанія не має юридичних підстав для визнання вищезазначеної події страховим випадком і виплати їй страхового відшкодування.

Суд вважає таку відмову незаконною, оскільки винесеною органами досудового розслідування постановою від 22.05.2015 року про закриття кримінального провадження, не зазначено, що кримінальне провадження закривається у звязку з відсутністю складу злочину в діях саме водія ОСОБА_4 В описовій частині вказаної постанови зазначено, що водій ОСОБА_4 у зазначеній дорожній обстановці повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР, а пішохід ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до пунктів 4.7, 4.10 ПДР. Тобто з наведеного слідує, що як водій, так і пішохід не дотрималися ПДР, тобто категорично стверджувати про винуватість одного і невинуватість другого, на переконання суду, підстав немає.

Відповідно до змісту ст. ст. 10, 11, 58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягає до часткового задоволення.

При визначенні суми матеріального відшкодування суд виходить з того, що надані стороною позивача документи повністю не підтверджують суму матеріальної шкоди у розмірі 31 217.46 гривень, оскільки при додаванні сум зазначених у наданих документах слідує, що підтверджуються матеріальні витрати на суму 24 431.30 гривень, а тому саме доведена у судовому засіданні сума може бути задоволена.

Щодо відшкодування моральної шкоди, у відповідності до положень ст. 23 ЦК України, яка зазначає, що відшкодування моральної шкоди передбачено зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння моральної шкоди, оскільки загибель чоловіка і батька створює душевні страждання, тяжкість вимушених змін у їх житті, втрата годувальника для дружини і дітей вимагає від їх вжиття додаткових зусиль для налагодження свого подальшого життя. Тому, визначена позивачем сума 14 612 гривень на відшкодування моральної шкоди базується на положеннях чинного законодавства, є підставною і підлягає до повного відшкодування.

Таким чином, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх обовязків щодо виплати страхових відшкодувань позивачу, а тому заявлені вимоги слід задовольнити частково.

Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги щодо понесених судових витрат та витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, С У Д, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про зобовязання здійснити страхові виплати.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 24 431 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять одну) гривню 30 копійок на часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 14 612 (чотирнадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень на відшкодування моральної шкоди, 2 350 (дві тисячі триста пятдесят) гривень на відшкодування витрат на правову допомогу, 244 (двісті сорок чотири) гривні 31 копійок на часткове відшкодування сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5