Справа №461/9148/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченко В.Є,

при секретарі - Домашовець М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 14.11.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно умовами якого банк надав відповідачці кошти у розмірі 342000 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 14.11.2007 року по 14.11.2031 року. 14.11.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно умовами якого банк надав відповідачці кошти у розмірі 19908,20 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 14.11.2007 року по 14.11.2031 року. 16.08.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 131000 доларів США, з розрахунку 13% річних на строк з 16.08.2006р. по 16.08.2016 року. Банк перед відповідачкою свої зобовязання виконав в повному обсязі. Крім цього, з метою забезпечення виконання грошових зобовязань ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2а, квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2 та нежитлове приміщення, що на плані позначене цифрами «№5, №6» та знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Шевченка, буд.7. Відповідачка умов договору не виконує. У звязку з цим просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки з відповідачки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2а, квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2 та нежитлове приміщення, що на плані позначене цифрами «№5, №6» та знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Шевченка, буд.7, визнати за позивачем право власності та судові витрати покласти на відповідачку.

Представник позивача в судове засідання не з?явилася. Надіслала на адресу суду клопотання в якому просить справу слухати її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з?явилася. Відповідачці надіслана судова повістка рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Відмова відповідачки отримати судову повістку на пошті відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням і суд вважає такі дії відповідачки ухиленням від явки до суду.

Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи і наступного.

Судом встановлено, що 14.11.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно умовами якого банк надав відповідачці кошти у розмірі 342000 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 14.11.2007 року по 14.11.2031 року.

14.11.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно умовами якого банк надав відповідачці кошти у розмірі 19908,20 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 14.11.2007 року по 14.11.2031 року.

16.08.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 131000 доларів США, з розрахунку 13% річних на строк з 16.08.2006р. по 16.08.2016 року.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даних договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитами та забезпечувальними договорами.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором №00 від 14.11.2007р. відповідачка станом на 05.08.2015 року має заборгованість 3016597,01 гривень, яка складається із наступного:

-2794202,46 грн. тіло кредиту;

-185097,88 грн. відсотки;

-35276,45 грн. пеня;

-2020,22 грн. 3% інфляційних.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором №0 від 14.11.2007р. відповідачка станом на 05.08.2015 року має заборгованість 151450,96 гривень, яка складається із наступного:

-136807,96 грн. тіло кредиту;

-12657,69 грн. відсотки;

-1881,88 грн. пеня;

-103,43 грн. 3% інфляційних.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором №0 від 16.08.2006р. відповідачка станом на 05.08.2015 року має заборгованість 680479,49 гривень, яка складається із наступного:

-621472,14 грн. тіло кредиту;

-47840,09 грн. відсотки;

-10612,14 грн. пеня;

-555,12 грн. 3% інфляційних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розглядаючи позовні вимоги про визнання за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.11.2007 року з метою забезпечення виконання грошових зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2а, та квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2 що належить ОСОБА_1 на праві власності.

16.08.2006 року з метою забезпечення виконання грошових зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, що на плані позначене цифрами «№5, №6» та знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Шевченка, буд.7, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до ст.ст. 546, 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, яка, в свою чергу, є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ст.36 Закону України "Про іпотеку"сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з роз'ясненнями, в п.38 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотеко держателя, який передбачив би передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки, у рахунок виконання основного зобов'язання (ст.37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.39 цього Закону, а не з вимогами про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки тільки у випадку, якщо між сторонами є окремий договір про задоволення вимог кредитора у такий спосіб або в іпотечному договорі міститься застереження про передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається зі змісту договорів іпотеки від 14.11.2007 року та 16.08.2006 року, укладеного між сторонами, в розділі 4 обумовлено право заставодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання відповідно до умов договору та Закону України "Про іпотеку".

В п.п. 4.4, 4.5 цього договору зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства. Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку".

Розділом 5 передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

- передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому Законом України "Про іпотеку";

- отримання права продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі.

Тобто відповідно до положень договору іпотеки від 14.11.2007 року та 16.08.2006 року сторони передбачили право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності тільки у випадку укладення окремого договору.

Договір іпотеки за своїм змістом не містить застереження про передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання без укладення окремого договору.

Оскільки іпотекодержатель своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення зазначеного договору в позасудовому порядку не реалізував, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Суд вважає необхідним звернути стягнення на предмети іпотеки, що належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом надання ПАТ «Дельта Банк» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки з додержанням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задовольнити частково.

В рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 0, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 в сумі 3016597,01 гривень, яка складається із наступного:

2794202,46 грн. тіло кредиту;

185097,88 грн. відсотки;

35276,45 грн. пеня;

2020,22 грн. 3% інфляційних

за кредитним договором №0 укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 в сумі 151450,96 гривень, яка складається із наступного:

136807,96 грн. тіло кредиту;

12657,69 грн. відсотки;

1881,88 грн. пеня;

103,43 грн. 3% інфляційних

та за кредитним договором №0, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 в сумі 680479,49 гривень, яка складається із наступного:

621472,14 грн. тіло кредиту;

47840,09 грн. відсотки;

10612,14 грн. пеня;

555,12 грн. 3% інфляційних,

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2а, та квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Кубанська,13/2 що належать ОСОБА_1 на праві власності та нежитлове приміщення, що на плані позначене цифрами «№5, №6» та знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Шевченка, буд.7, що належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом надання ПАТ «Дельта Банк» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки з додержанням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 3654 гривень судового збору.

В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко