АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/758/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/789/1189/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін - апелянта - ОСОБА_1 .

представника позивача - комунального

підприємства "Чортків Дім" Цьомика І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду від 4 серпня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства "Чортків Дім" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання житла та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Чортківського районного суду від 4 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь комунального підприємства "Чортків Дім" 1 733 (одну тисячу сімсот тридцять три) гривні 03 копійки заборгованості за утримання житла та прибудинкової території та 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Чортківського районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушеня судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що КП "Чортків Дім" неналежно виконує своїх обов'язків, а суд не взяв до уваги документальне підтвердження понесених мешканцями будинку №2 витрат у січні-березні 2015 року на ремонт 4-го під'їзду на суму 2404,65 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на обставини, викладені в ній.

Представник КП "Чортків Дім" не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка користується усіма житлово-комунальними послугами, наданими позивачем, проте не сплачує їх вартість, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку .

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи і його зроблено в результаті детального дослідження доказів в справі та їх оцінки в сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Комунальне підприємство "Чортків Дім" є балансоутримувачем будинку та виконавцем послуг з утримання вищевказаного будинку та прибудинкової території та надає послуги позивачці, якими вона користується.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 1 лютого 2015 року відповідчака має заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2012 року по січень 2015 року в розмірі 1 733 гривні 03 копійки.

Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.2 ст.382 ЦК України власниками квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Утримання майна власників квартир, а також спільної сумісної власності власниками квартир у багатоквартирному будинку та прибудинкової території здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст.ст.66,67,162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.п.14,17 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, плата використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартири (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифу пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки.

Згідно з ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Умовами ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що відповідачка не сплачує за користування наданими їй комунальними послугами, а тому заборгованість за утримання житла та прибудинкової території підлягає стягненню в судовому порядку.

Не заслуговують на увагу колегії суддів твердження апелянта про те, що відповідачка не користується житлово-комунальними послугами і договорів з відповідачем на їх надання не укладала, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Нормами Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.18 наведеного вище Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст.18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Проте, відповідач не надала складених та підписаних у встановленому законом порядку актів-претензій щодо неналежного виконання позивачем своїх обов'язків щодо надання ним певних послуг.

Колегія суддів вважає, що не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг між відповідачем та позивачем не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення із відповідача заборгованості за такі послуги, оскільки укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Крім того, обов'язком сплатити надані й спожиті послуги випливає також з положення ч.1 ст.11 ЦК України про те, що цивільні права та обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що суд не перевірив розрахунків вартості та суми заборгованості за спірний період.

Позивачем було надано розрахунок та письмові пояснення щодо нарахувань за житлово-комунальні послуги з посиланням на нормативно-правові акти, який був вірно взятий до уваги судом першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції досліджено порядок нарахувань сум до оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та встановлено вірність та законність нарахування.

Судом повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 4 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук