Справа № 306/790/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі - Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк»» на рішення Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору №б/н укладеного 14.07.2008 року, останній отримав кредит в сумі 2 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що полягає в неповерненні суми наданого кредиту та несплаті відсотків за користування кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором банк просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 39565,50 грн. та судовий збір.

Рішенням Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року в задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Позивач оскаржив це рішення в апеляційному порядку, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримала.

Інші особи в судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд розглянув справу у їх відсутності, відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Банком при зверненні до суду пропущено строк позовної давності.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору №б/н від 14.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-17).

Відповідно до ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, станом на 31.01.2015 року сума заборгованості склала - 6 893,99 дол. США, яка складається з: - 1993,93 дол. США заборгованість за кредитом; - 3 881,92 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 018,14 дол. США заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4 590,26 дол. США яка була задоволена рішенням Свалявського районного суду від 25.11.2011 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача. Отже, різниця заборгованості з врахуванням штрафів фіксованої частини та процентної складової становить - 2 449,88 дол. США, що за курсом 16,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2015 року складає 39565,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 259 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності. Однак, з вказаним погодитися не можна, оскільки судом не було враховано, що строк дії договору було продовжено на 12 місяців та до правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 261 ЦК України, відповідно до якої за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сторони уклади кредитний договір, який складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. Про згоду на укладення договору в такій формі та ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг свідчить підпис відповідача в заяві позичальника.

Згідно з п.3.1. Умов та правил надання банківських послуг датою укладення договору є 14.07.2008 року. Договір діє на протязі 12 місяців з його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін (п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг).

Виходячи із положень Умов та правил надання банківських послуг сторони уклали договір 14.07.2008 року строком на 12 місяців, тобто до 14.07.2009 року. Договір щорічно автоматично лонгувався на 12 місяців та на даний час діє до 14.07.2015 року, оскільки з 2008 року жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Отже, в даному випадку строк позовної давності ще не сплив, а тому це не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. Позовні вимоги слід задовольнити.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 683 гривень 71 копійок.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 39565,50 грн. та судові витрати у розмірі 683,71 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :