Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вищого професійного училища № 29, Міністерство освіти і науки України, третя особа - реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області, про визнання права власності за набувальною давністю за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1995 року по теперішній час вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1. У зазначену квартиру ОСОБА_4 разом з сім'єю вселився на підставі ордеру, виданого Вищим професійним училищем № 29, у якому він працює по теперішній час. Зазначали, що у спірній квартирі вони проводять поточні ремонти, своєчасно сплачують всі комунальні платежі та утримують її в належному стані.

Ураховуючи наведене, позивачі просили суд визнати за ними за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 7 липня 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю. Зобов'язано реєстраційну службу Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на вказану квартиру.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у позові, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 заволодів майном на підставі договору з його власником (вселився в житло на підставі ордера на час роботи в училищі), перебуває у договірних відносинах які продовжуються, тому відсутні передбачені ст. 344 ЦК України обставини добросовісного заволодіння позивачем чужим майном, та обставини, які б свідчили про те, що власник цього майна не претендує на нього.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик