справа №176/1063/15-ц
провадження №2/176/917/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Бабенко Г.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина, не надає.

Позивач, в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити. При цьому пояснила, що із відповідачем по справі з 12 березня 1994 року по 22 січня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на даний час відповідач проживає окремо. Позивачка самостійно опікується його матеріальним становищем, у той час як відповідач (батько дитини) у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, не надає, у звязку із чим вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відовідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі надавши суду свої письмові заперечення. При цьому суду пояснив, що дійсно з позивачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 1994 року по 22 січня 2014 року від якого мають двох дітей: повнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу між ними склалися неприязні стосунки, в наслідок чого в жовтні 2014 року він був змушений покинути спільне нажите житло за адресою: пров. Запорізький, 19/119 в м. Жовті Води та проживати в квартирі своїх знайомих по пров. Інтузіастів, 6/29 в м. Жовті Води, що підтверджується актом (складеним сусідами) з місця проживання. При цьому зазначив, що за вищезазначеною адресою разом з ним також проживає його син ОСОБА_3, оскільки графік за яким працює позивачка не дає їй можливості опікуватися в повній мірі неповнолітньою дитиною кожний день (відводити вранці в дитячий садок та забирати увечері, забезпечити дитині відвідування спортивної секції, гуртків, прогулянки на свіжому повітрі, відпочинок та ін.). Купує харчування, одяг, оплачує дитячий садок, гуртки. Позивачка фактично опікується дитиною три дні на тиждень.

Окрім того, він з позивачкою має повнолітню дитину, дочку ОСОБА_5, яка на даний час є студенткою ОСОБА_6 ім. Анджея Фрича Моджевського за стаціонарною формою навчання. Утримання повнолітньої дитини на час її навчання проводиться безпосередньо ним. Вважає, що він не ухиляється від виконання свого батьківського обовязку, а навпаки утримує не тільки повнолітню дочку, а і малолітнього сина та займається його вихованням, тому підстав для стягнення з нього аліментів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина відсутні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 1994 року по 22 січня 2014 року про що свідчать копії свідоцтв про укладення шлюбу та розірвання шлюбу (а.с. 3,5).

Від спільного життя мають двох дітей: повнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 4,30/

Відповідач являючись батьком дитини - ОСОБА_4, на думку позивачки належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Позивачка працює та має дохід у розмірі 3970,87 грн. При цьому зазначила, що їх із відповідачем повнолітня дочка, яка продовжує навчання потребує допомоги з боку батьків. Відповідач хоча і надає допомогу, але на думку позивачки не в достатньому розмірі.

Згідно довідки №116 про зарплату за період з 06.2014 року по 06.2015 року від 20.07.2015 року середньомісячний заробіток ОСОБА_2, що працює на ДП «СхідГЗК» складає 10632,33 грн./а.с.23/

За таких обставин, ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, до досягнення останнім повноліття.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України.

Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно актів про факт проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, останній проживає як з матір'ю так і з батьком (а.с.24,61).

Згідно поданих відповідачем документів також вбачається, що він приймає участь в матеріальному забезпеченні малолітнього сина ОСОБА_3 та постійно приймає участь у його вихованні, догляді за ним, намагаючись надати йому повноцінне батьківське піклування та турботу.

Зазначені обставини підтверджуються Відгуком завідуючої ДНЗ №4 від 20.07.2015 року, згідно якого проплату за харчування хлопчика в ДНЗ здійснював ОСОБА_8. Протягом перебування ОСОБА_4 в ДНЗ найчастіше батько вирішував питання навчанню, вихованню та розвитку сина. /а.с.25/

Згідно довідки №37-01/201 від 03.08.2015 року виданої директором ЦНТКіД ОСОБА_9, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно відвідував розвиваючу студію «Капітошка» в період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року. На заняття дитину приводив батько./а.с.26/

Згідно довідки від 21.07.2015 року виданої директором ДЮСК «Бусідо», ОСОБА_4 відвідує секцію дзюдо з вересня 2014 року і по теперішній час. Супровід дитини на тренування та з тренування і оплату здійснює його батько ОСОБА_2 /а.с.27/

Судом також встановлено, що відповідач купує харчування, одяг, а також оздоровлює дитину на морі. /а.с.28/

Жодного із перелічених фактів позивачкою не спростовано жодними доказами, у той час, як ст. 60 ЦПК України визначила, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

У той же час, судом також встановлено, що відповідач з моменту розірвання шлюбних стосунків і по теперішній час в добровільному порядку надає повнолітній донці ОСОБА_7, яка продовжує навчання матеріальну допомогу, що не заперечувалося позивачкою у судовому засіданні та підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема дублікатами чеків/платежів (перевод коштів на банківську картку повнолітньої доньки Александри). /а.с.33-40/

Таким чином, окрім утримання неповнолітньої дитини відповідач несе обов`язок з утримання повнолітньої дитини, яка прдовжує навчання.

З огляду на приведену правову аргументацію, підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213-215, 294, 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити у звязку із безпідставностю заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за розгляд справи у суді.

Рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек