АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Волошиної В.М., Шкоріної О.І.

при секретарі: Луцькій Л.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» Кічука Олега Івановича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» про стягнення грошових коштів , -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №753/20166/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9583/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 1803,43 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що у березні 2014 року сторони уклали договір депозитного вкладу, за умовами якого позивач внесла валютні кошти в сумі 1703,66 дол. США на депозит на 184 дні строком до 24 вересня 2014 року з нарахуванням 9,5% річних.

Після закінчення строку дії договору відповідач відмовився повертати внесені позивачем кошти та нараховані відсотки в розмірі 99,77 доларів США, чим порушив права позивача.

Заочним рішенням Дарницького районного суду від 06 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь ОСОБА_4 -1803 (одна тисяча вісімсот три) доларів США 43 центів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь держави 450 (чотириста п'ятдесят) грн. 86 коп. судового збору.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» Кічуком О.І. подано апеляційну скаргу, в якій він просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заочне рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання сторони не з'явилися,про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.107,108), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам заочне рішення суду в повні мірі не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом 24 березня 2014 року між сторонами був укладений договір № 159302 банківського строкового вкладу «Барвінок», за умовами якого позивач вніс кошти в розмірі 1703,66 доларів США на вкладний рахунок строком на 184 дні з нарахуванням 9,5 % річних, з датою повернення депозиту - 24 вересня 2014 року (а.с.3-6).

Відповідно до меморіального валютного ордеру (а.с.7), позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання та вніс кошти на депозит в розмірі 1703,66 доларів США.

Згідно п. 5.1 Договору, Банк повертає Вкладнику суму депозиту та нараховані проценти після закінчення строку, на який був залучений депозит, шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника, відкритий в ПАТ «АКБ «Київ», в день повернення депозиту, вказаний в п. 1.2. Розділу 1 цього Договору.

Після закінчення строку розміщення депозиту, ОСОБА_4 звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів, але листом від 02 жовтня 2014 року позивачці було відмовлено в поверненні банківського вкладу у зв'язку з недостатністю коштів (а.с.8).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту договору банківського строкового вкладу «Барвінок» № 159302 від 24 березня 2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Київ» та ОСОБА_4, вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо його укладання на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки.

Згідно п. 1.2 договору № 159302 від 24 березня 2014 року, дата повернення депозиту - 24 вересня 2014 року.

З наданих відповідачем заперечень проти позову та виписки по особовому рахунку за період з 01 серпня 2014 року по 18 грудня 2014 року, вбачається, що банком на виконання умови договору перераховано суму депозиту з процентами на поточний рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_4

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом1 зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Сума нарахованих та невиплачених процентів за період з 24 березня 2014 року з часу внесення грошових коштів по 24 вересня 2014 року - на час повернення депозиту, становить - 1703,66 дол. США - сума депозиту та 77,56 доларів США - проценти, нараховані на суму депозиту.

Оскільки відповідачем кошти на поточний рахунок ОСОБА_4 були перераховані лише 14 жовтня 2014 року, тобто з порушенням строку, встановленого умовами договору, а саме на 17 календарних днів, то відповідач зобов'язаний за весь час прострочки виконання умов договору зарахувати на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «АКБ «Київ», МФО 322498, відкритий на ім'я ОСОБА_4, проценти в сумі 7,16 доларів США.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідачем було частково виконано умови договору щодо повернення грошових коштів.

Разом з тим, позивачем не надано суду будь-яких доказів, що відповідачем ПАТ АКБ «Київ» не видавалися ОСОБА_4 кошти з її поточного рахунку, що були зараховані на нього 14 жовтня 2014 року.

Крім того, з позовними вимогами щодо стягнення коштів, зарахованих на поточний рахунок, ОСОБА_4 до суду не зверталась.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ АКБ «Київ» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, підлягає скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» Кічука Олега Івановича - задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний комерційний банк «Київ» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь ОСОБА_4 7,16 доларів США не донарахованих процентів за банківським строковим договором «Барвінок» №159302 від 24 березня 2014 року, шляхом зарахування на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «АКБ «Київ», МФО 322498, відкритий на ім'я ОСОБА_4.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: