Провадження №2/521/4967/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29 січня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалось з причини несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги, що суперечить її інтересам.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, де вказав, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові документи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 1999 року позивачка та відповідач уклали шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, про що зроблено запис за №31. В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживають окремо та спільне господарство не ведеться.

Донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за домовленістю сторін залишається проживати з позивачкою.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачкою було змінене дошлюбне прізвище «Сичова». Позивачка просить надалі після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Суворова».

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 217-218 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 29 січня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, запис за №31, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «ОСОБА_1 ».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: