Справа № 466/4513/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в :

18.06.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 602/25-048 від 08.11.2007 року в розмірі 34 690,77 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 листопада 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту №602/25-048. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту банк надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 25 000 грн., зі сплатою відповідачем 28% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 06.11.2009 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 25 000 грн.

В результаті порушення умов кредитного договору №602/25-048 від 08 листопада 2007 року станом на 20.01.2015 р. за позичальником рахується заборгованість у розмірі 34 690 грн. 77 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 12 978, 51 грн.; заборгованість за відсотками - 19 483, 61 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 379, 62 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 560, 91 грн., інфляційні витрати за кредитом - 517, 84 грн.; інфляційні витрати за відсотками - 770, 28 грн. Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №602/25-048 від 08.11.2007 року у розмірі 34 690, 77 грн., а також понесені судові витрати по справі у розмірі 346, 91 грн.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В поданій до суду заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 15.11.2013 року будучи в судовому засідання проти задоволення позову заперечила посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові заперечення. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту №602/25-048, згідно умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25 000,00 грн., зі сплатою 28% річних з кінцевим терміном повернення 06 листопада 2009 року на умовах визначених цим договором ( а.с. 19-23 ).

У відповідності до п. 1.2 договору кредиту кредит надається позичальнику на наступні цілі: поточні потреби.

Відповідачем в порушення ЦК України та умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконано.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 20.01.2015 р. утворилася заборгованість на загальну суму 34 690 грн. 77 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 12 978, 51 грн.; заборгованість за відсотками - 19 483, 61 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 379, 62 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 560, 91 грн., інфляційні витрати за кредитом - 517, 84 грн.; інфляційні витрати за відсотками - 770, 28 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

В законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Пунктом № 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, який викладено у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-126цс 13), який є обов'язковим для застосування судами України, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів », яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Заперечуючи проти позовних вимог Банку представник відповідача ОСОБА_2 просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 34 690, 77 грн., оскільки трьохрічний строк звернення з позовом до суду закінчився.

Пунктом 1.1 договору кредиту визначено, що остаточний термін повернення кредиту - 06.11.2009 р. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості остання операція по рахунку здійснена відповідачем 24 листопада 2008 року.

На час звернення з позовом до суду встановлений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності минув.

Сторони кредитного договору домовленості щодо зміни тривалості позовної давності в порядку ст.259 ЦК України не досягли.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України становить три роки, що закінчився 24 листопада 2008 року, у зв'язку з чим на підставі ч.4 ст.267 ЦК України в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту №602/25-048 від 08 листопада 2007 року слід відмовити.

Оскільки у позовних вимогах відмовлено, то не підлягають до стягнення на користь позивача і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 602/25-048 від 08.11.2007 року у розмірі 34 690,77 грн. та судових витрат - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт