Справа № 495/4245/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі -Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.05.2014 року між нею та відповідачкою укладено договір позики, згідно умов якого вона передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 79000 гривень, а відповідачка зобов'язалася повернути їх до 16.05.2015 року.

У визначений строк боржник не повернула позичену суму грошових коштів, у зв'язку з чим передала їй житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II, а також правоустановлюючі документи на вказане нерухоме майно.

Вважає, що у зв'язку з викладеним до неї перейшло право власності на житловий будинок, який розташовано за вищевказаною адресою, однак вона не має жодного документа, який би підтверджував її право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Тому просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені нею вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, про дату, час та місце розгляду справи, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, та просила справу розглянути у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Як вбачається з розписки, відповідачка зайняла у позивачки 79000 гривень на власні потребі, та зобов'язалася повернути вказану суму до 16 травня 2015 року.

Вказана розписка відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належними сторонами, у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачем порушено зазначені вимоги закону, а саме зобов'язання не було виконане у встановлений договором строк, на що вказує відсутність у розписці записів про. час та обсяг повернення коштів.

Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України встановлено, що кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, з договору позики, укладеного між сторонами вбачається, що ОСОБА_2. зобов'язалася передати позивачці житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II, у разі якщо вона не виконає своїх зобов'язань.

Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У зв'язку з невиконанням свого зобов'язання за договором позики в частині повернення грошових коштів, відповідачкою передано ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II, та правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно.

У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржникові позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові.

Аналізуючи положення вищезгаданої статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно (розмір вартості встановлюється сторонами), переданням відступного можуть припинятися договірні зобов'язання, обов'язковість досягнення згоди на припинення зобов'язань відступним повинно бути належним чином зафіксоване. Домовленість щодо передачі відступного замість виконання зобов'язання може бути досягнута як до, так і після порушення такого зобов'язання. Розмір відступного відповідно до положень статті, встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання.

Відповідно до ст..182 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, якає публічною й здійснюється відповідним державним органом. Останній, у свої діяльності при здійсненні державної реєстрації прав на об'єкт нерухомос.ті керується «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року.

Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II.

Керуючись ст. 19 Конституції України ст.ст. 181, 182, 526, 527, 530, 532, 533, 545, 600, 1049, 1052 ЦК України, «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, гаражу літ. «В», споруд № 1-2,I,II.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя: