Справа № 150/1056/14-ц Провадження № 22-ц/772/2355/2015Головуючий в суді першої інстанції Цимбалюк Л. П.
Категорія 27 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та ОСОБА_2 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору №03/09 від 17.08.2009 року, укладеного між Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та ОСОБА_2.

Згідно кредитного договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 256 083,00 гривень із строком повернення 112 кварталів на будівництво житла. За період з 10.04.2014 року по 14.11.2014 року відповідачем допущена заборгованість в сумі 57 954,74 гривень, з яких 4 572,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 21 110,05 грн. відсотків за користування кредитом, 32 272,69 гривень - пеня за прострочення платежів по кредиту.

Протягом розгляду справи позивач змінив та уточнив позовні вимоги, і остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитом за період з II кварталу 2014 року по I квартал 2015 року включно, а саме з 10 квітня 2014 року по 06 травня 2015 року в розмірі 108 201,55 грн., з яких 9 144 грн. - тіло кредиту, 37 127,77 грн. - відсотки за користування кредитом, 12 367,26 грн. - пеня за прострочення платежів по кредиту.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року позовні вимоги Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" 9 144 гривень тіла кредиту, 29 455 гривень відсотків за користування кредитом та пеню в розмірі 12 064, 59 гривень, всього на загальну суму 50 663 гривень 59 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 506 гривень 63 копійки судового збору.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що строк для пред'явлення вимоги про стягнення неустойки (пені) відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК встановлюється строком в 1 рік, а тому пеню за даним кредитним договором стягнуто за період з 07.05.2014 року по 06.05.2015 року включно в розмірі 12 064, 59 гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" відмовити.

Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" також подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Покласти судові витрати на відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.08.2009 року між Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №03/09.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору від 17.08.2009 року предметом договору є надання ОСОБА_2 довгострокового пільгового кредиту в розмірі 256 083 гривні на будівництво житла на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку використання у 2009 році коштів, передбачених у державному бюджеті для формування статутного капіталу Фонду з подальшим спрямуванням на виконання Державної програми забезпечення молоді житлом» від 08.04.2009 році, №324, Положення про порядок надання довгострокових пільгових кредитів на будівництво житла молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, у 2009 році за рахунок коштів статутного капіталу Фонду з відсотковою ставкою 14% річних, затвердженого рішенням правління Фонду від 10.08.2009 року (Протокол №20), строком повернення 112 кварталів, починаючи з дати укладення Кредитного договору.

Кредит за цим договором надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 кв ж/б з вбудованим офісними приміщеннями АДРЕСА_1 /п.1.2 Кредитного договору/.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, ОСОБА_2 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне:

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору ОСОБА_2 як Позичальник зобов'язалася виконати вимоги цього Договору в повному обсязі та в обумовлені цим Договором строки; з дати нарахування коштів кредиту на особистий рахунок Позичальника в банку - агенті, що зазначений в п.2.3 цього Договору, протягом кожного кварталу, але не пізніше останнього робочого дня звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів (додаток 2 до цього Договору), на рахунок регіонального управління Фонду, вказаний у п.1.3 цього Договору, до повного виконання зобов'язань за цим Договором /п.4.2.1, п.4.2.3 Кредитного договору/.

Відповідно до п.1.2 Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25.05.2004 року, №89 кредитуванням є операції, пов'язані з наданням коштів з державного бюджету на умовах повернення, платності та строковості, у результаті яких з'являються зобов'язання позичальника перед бюджетом (надання кредитів, бюджетних позичок та фінансової допомоги на поворотній основі), та операції, пов'язані з повернення цих коштів до бюджету.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Розрахунок розміру щоквартального платежу з погашення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється регіональним управлінням Фонду відповідно з Додатком 2 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.5 Кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом встановлюється у розмірі 14 відсотків річних суми зобов'язань за кредитом. Надання відсотків за користування кредитом починається з дати укладення кредитного договору.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з Додатком 2 до цього договору щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період виконання зобов'язань за кредитним договором, Позичальник сплачує на рахунок регіонального управління Фонду пеню в розмірі 0,5% суми зобов'язань за кредитом, строк виконання яких настав, за кожний день прострочення (п.5.2.1 Кредитного договору).

ОСОБА_2 зобов'язання як Позичальника, взяті на себе за Кредитним договором не виконуються, погашення кредиту і відсотків за користування кредитом не здійснюється, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було направлено ОСОБА_2 претензію від 01.11.2013 року за №979 з вимогою погасити всю суму заборгованості по кредиту, яка станом на 31.10.2013 року складала 23001 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 87587,95 гривень, всього на загальну суму 110588,95 гривень.

Однак, як свідчить відповідь ОСОБА_2 від 06.11.2013 року, адресована Вінницькому регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Позичальник не має наміру сплачувати кредитну заборгованість і претензію не визнає.

Разом з тим, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву та Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є самостійними юридичними особами, заміна кредитора в зазначених правовідносинах не проводилась, а тому Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не може стягувати заборгованість за кредитним договором, т.я. це може призвести до подвійного стягнення суми боргових зобов'язань.

Колегія суддів не може погодитись з такою позицією відповідача, виходячи з наступного.

Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є регіональним структурним підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», засновником якої є Держава в особі Кабінету Міністрів України (постанова КМУ від 26.10.2000 року № 1604 "Питання Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»).

Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" діє на підставі Положення , затвердженого Головою правління Фонду від 05.06.2013 року Наказ № 167/9.

Пунктом 1.8 зазначеного Положення передбачено, що регіональне управління Фонду може від свого імені бути позивачем та відповідачем в загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій та третейських судах, набувати майнових та особистих немайнових прав і виконувати обов'язки, пов'язані з його діяльністю, вчиняти правочини відповідно до законодавства та цього Положення (а.с.134 т. 1).

Крім того, 17 серпня 2009 року ОСОБА_2 уклала кредитний договір № 03/09 з Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", з умовами та нормативними документами, згідно яких він був розроблений вона погодилась.

Між тим Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" була залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійного вимог.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит за цим договором надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою: Вінницький район, с. Агрономічне, вул. Мічуріна 30 кв ж/б з вбудованими офісними приміщеннями кв. № 17 загальною площею 66,14 кв.м., згідно з договором про інвестування в будівництво житла № 04/09 від 03.08.2009 року, укладеним між Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницький регіональний молодіжний житловий комплекс (ЄДРПУ - 30506168) та на страхування фінансових ризиків у період будівництва житла згідно з договором добровільного страхування фінансових (комерційних) ризиків від 17.08.2009 р. № 139/171/42, укладеним між Позичальником та закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна", (Додаток 1).

Згідно п. 1.3 кредитного договору протягом строку ,встановленого в п. 1.1. цього договору, Позичальник зобов'язується вносити суму коштів, що визначається у розрахунку погашення кредиту (Додаток 2), а також відсотки за користування кредитом, відповідно до п. 2.7. цього договору, до повного виконання зобов'язань за цим договором на рахунок регіонального управління Фонду, № 9022, код 25498320 в банку - агенті Хмельницькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк" МФО 315018.

Відповідно до п. 4.2.3. кредитного договору з дати зарахування коштів кредиту на особистий рахунок Позичальника в банку-агенті, що зазначений в п. 2.3 цього договору, протягом кожного кварталу, але не пізніше останнього робочого дня звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені в розрахунку розміру щоквартальних платежів (Додаток 2 до цього договору), на рахунок регіонального управління фонду, вказаний у п. 1.3. цього договору, до повного виконання зобов'язань за цим договором.

З аналізу наведених норм вбачається, суд першої інстанції при розгляді справи вірно дійшов висновку про те, що Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" має право на звернення до суду з позовною заявою, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Поряд з іншим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо застосування спеціальної позовної давності з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давніть в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно розрахунків заборгованості, наданих позивачем, заборгованість по поверненню кредиту обраховувалась за період II квартал 2014 року - I квартал 2015 року (зокрема з 10.04.2014 р. по 06.05.2015 р.)

Враховуючи те, що представником ОСОБА_2 в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування спеціальної позовної давності, тому пеня обраховується за період з 07.05.2014 року по 06.05.2015 року та складає 12 064,59 гривень, а тому доводи апеляційної скарги Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги твердження Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" про те, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір відсотків за користування кредитом, виходячи з наступного.

Рішенням правління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" від 10.08.2009 року затверджено Методику здійснення розрахунку щоквартальних платежів з погашення пільгового довгострокового кредиту, що надається на будівництво житла молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, у 2009 році за рахунок коштів статутного капіталу Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" з відсотковою ставкою 14 % річних.

Пунктом 3.1. Методики передбачено, що відсотки мають сплачуватись за фактичну кількість днів користування кредитом і нараховуватись на суму залишку зобов'язань за кредитом.

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.04.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитом (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом) на загальну суму 101 568,97 грн. по перший квартал 2014 року включно.

Враховуючи наведене, сплаті підлягають відсотки, за період починаючи з II кварталу 2014 року по I квартал 2015 року включно, а саме з 10 квітня 2014 року по 06 травня 2015 року, які, відповідно до розрахунку заборгованості, складають 37 127,77 гривень.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2

За правилами статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 583.36 грн. за подання позовної заяви та 38,37 грн. за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеної частини вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" - задовольнити частково.

Рішення Чернівецького райнного суду Вінницької області від 26 травня 2015 року - змінити в частинах стягнення відсотків за користування кредитом та розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 суму відсотків за користування кредитом за кредитним договором №03/09 від 17.08.2009 року в розмірі 37 127,77 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати щодо сплати судового збору у розмірі 583,36 гривень за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" витрати щодо сплати судового збору у розмірі 38,37 гривень за подання апеляційної скарги пропорційно частині задоволених вимог апеляційної скарги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: В.П. Рибчинський

Судді: О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк