Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/68/15-ц

Провадження №2/377/79/15

03 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Прокопенко Р.О.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

УСТАНОВИВ:

20 січня 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 17.08.2009 року, з 35 % до 50 % його доходу щомісяця, до повноліття дітей.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 23.07.2014 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 серпня 2009 року з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 35 % його доходу щомісяця. У відповідача з моменту призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей значно покращився матеріальний стан, а стан здоров`я дітей погіршився, в зв'язку з чим необхідні значні додаткові витрати на лікування дітей. Крім того, з огляду на економічний стан в країні значно підвищилася плата за комунальні платежі, тягар за це фактично покладено на позивачку, а відповідач переказує за ці платежі за себе тільки по 200 гривень. ОСОБА_3 не має інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, стан його здоров'я задовільний, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % від його доходу щомісяця.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, пославшись на підстави для збільшення розміру аліментів - покращення матеріального стану відповідача за рахунок збільшення розміру заробітної плати та погіршення стану здоров'я дітей.

Відповідач у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що матеріальний стан його фактично не покращився, оскільки він працює на тій же посаді на тому ж підприємстві, збільшення розміру заробітної плати пов'язано з ростом інфляції в Україні. Збільшення заробітної плати фактично тягне за собою збільшення розміру аліментів. В нього погіршився стан здоров'я, оскільки минулого року йому було поставлено діагноз: хронічний панкреатит, але він лікування з приводу цього захворювання не проходив.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 2-43/09, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1993 року, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року, що набрало законної сили 3 серпня 2014 року (а.с. 11).

Під час спільного шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи(а.с. 12,13).

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 28.08.2009 року, з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 35 % його доходу щомісяця, починаючи з 9 липня 2009 року і до досягнення ними повноліття(а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень позивачки, стан здоров'я в неї не змінився, змінився сімейний стан, оскільки шлюб був розірваний з відповідачем після винесення рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан покращився.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-433/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей видно, що на час винесення рішення у даній справі позивачка ОСОБА_1 не працювала.

На час розгляду справи в суді позивачка ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді продавця-консультанта, її заробітна плата становить 1218 гривень, що підтверджено трудовим договором, укладеним між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 1 липня 2014 року(а.с. 18).

Зазначені обставини свідчать про покращення матеріального стану позивачки.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що в нього змінився сімейний стан, оскільки після винесення рішення суду про стягнення аліментів було розірвано шлюб з позивачкою, матеріальний стан не змінився, погіршився стан здоров'я.

Як вбачається з довідки про доходи № 1821, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2-433/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач ОСОБА_3 працював на посаді інженера на ДСП «ЧАЕС» і його дохід з січня по червень 2009 року становив 42895,07 гривень.

Згідно довідки про доходи № 1225 від 10.12.2014 року відповідач працює на ДСП «ЧАЕС» і займає посаду інженера, його дохід з червня 2014 року по листопад 2014 року складає 64568,24 гривень (а.с. 17).

Таким чином, суд вважає, що збільшення заробітної плати відповідача в 2014 році на тій же посаді і на тому ж є підприємстві в порівнянні з 2009 роком, не свідчить про покращення матеріального стану відповідача, оскільки із збільшенням заробітної плати відповідача відповідно і збільшився розмір аліментів, які стягуються з його доходу на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей.

Підтверджуючих медичних документів, які б свідчили про погіршення стану здоров'я, відповідач суду не надав, та пояснив, що в зв'язку з виявленим захворюванням він не приймає ліки і ніяких витрат з цього приводу не несе, а тому суд вважає, стан його здоров'я не впливає на суть спірних правовідносин.

Відповідно до довідки ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 08.05.2014 року ОСОБА_5 знаходиться на обліку у лікаря-педіатра з діагнозом: ПМК І стадії, тонзілогенна кардіоатія, респіраторний алергоз із групи ЧХД (а.с. 13).

Згідно довідки ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 08.05.2014 року ОСОБА_4 знаходиться на обліку у лікаря-педіатра з діагнозом: хронічний тонзиліт, хронічний фарингіт, ДШВП, гастрит, дермоїдна киста ( стан після операції), ВСД по гіпертонічному типу(а.с. 19 - 20).

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, зазначені діагнози вимагають від неї додаткових витрат на відповідні дієти для дітей, на придбання ліків.

На підтвердження зазначених обставин позивачкою надано суду копії амбулаторних карт дітей та чеки про вартість придбаних для дітей ліків (а.с. 21-25, 32, 49-147).

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.185 КК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як зазначено у ч.2 цієї статті, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, спір між сторонами щодо участі у додаткових витратах на дітей, викликаних їх хворобою, необхідно вирішувати відповідно до ст. 185 СК України.

Витрати позивачки на оплату житлово-комунальних послуг за місцем її проживання не мають значення для оцінки її матеріального становища при визначенні розміру аліментів на дитину. Спір між сторонами щодо участі в оплаті спожитих житлово-комунальних послуг необхідно вирішувати відповідно до вимог Житлового кодексу України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачкою не доведено наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька