Справа № 569/6541/15-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі - Андрощук О.Я.,
за участю представника позивача - адвоката Грозіка І.І.,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий 23 квітня 2012 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області в справі № 1715/2587/12 за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Згідно з вищезазначеними рішеннями суду, на підставі яких було видано виконавчі листи, суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, а в подальшому змінив зазначений розмір на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Однак, сплата визначених рішеннями суду аліментів на її користь не проводилась щомісячно, в зв»язку із чим утворилась заборгованість і як наслідок погіршення матеріального становища доньки.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 30.04.2015 року відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 за період з вересня 2013 року по квітень 2015 року включно становить 19 854 грн. 93 коп.
За її розрахунками за період з вересня 2013 року по квітень 2015 року включно сума неустойки (пені) становить 62 409 грн. 78 коп. Просить суд стягнути із ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 62 409 грн. 78 коп та судовий збір в розмірі 1124 грн. 11 коп.
Представник позивача - адвокат Грозік І.І. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задоволити повністю.
Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність не подав. Крім того, його виклик в судове засідання на 27.10.2015 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 41 від 16 жовтня 2015 року.
За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.
Заслухавши думку позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Згідно з вищезазначеними рішеннями суду, на підставі яких було видано виконавчі листи, суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, а в подальшому змінив зазначений розмір на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2013 року і до повноліття дитини. Відповідач не виконував належним чином свої аліментні зобов'язання, внаслідок чого у нього за період з вересня 2013 року по квітень 2015 року включно утворилась заборгованість по сплаті аліментів, у розмірі 19 854 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції № 361389/15 від 06.05.2015 року (а.с. 5-6).
Згідно до представленого позивачкою ОСОБА_2 розрахунку розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з вересня 2013 року по квітень 2015 року включно становить 62 409 грн. 78 коп. (а.с. 7).
Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем відповідно до ст. 196 СК України, він приймається судом до уваги.
Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
На підставі змісту зазначених норм та положень ст.ст. 214, 215 ЦПК, суд під час ухвалення рішення повинен встановити факт заборгованності за аліментами, вину платника в її виникненні, період часу, за який виникла ця заборгованність, час її погашення та період, на який було прострочено сплату аліментів з моменту виникнення до її погашення.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
У зв'язку з викладеним та зважаючи, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, доказів протилежного ним не надано та в ході розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 62 409 гривень 78 копійок.
Позивач документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в розмірі 1124 грн. 11 коп., тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 195 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 62 409 (шістдесят дві тисячі чотириста дев»ять) гривень 78 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1124 (одну тисячу сто двадцять чотири) гривні 11 копійок судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Рівненського
міського суду О.Я. Тимощук