Справа № 445/1844/14 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/1428/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю представника позивача Курцеби З.В., відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом управління соціального захисту населення Золочівської РДА у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно виплачених коштів,-

встановила:

В серпні 2014 року позивач управління соціального захисту населення Золочівської РДА у Львівській області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно виплачених коштів в розмірі 19569,86 грн.

Оскаржуваним рішенням Золочівського районного суду м. Львова від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 19659,86 грн. незаконно отриманої державної допомоги, як одинокій матері в користь УПСЗН Золочівської РДА у Львівській області і 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3, з оскаржуваним рішенням не погоджується вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що оскільки спір виник за зверненням суб"єкта владних повноважень, а відтак, відповідно до роз"яснень, викладених у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Просить скасувати рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року та провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що внаслідок навмисного неповідомлення відповідачем про отримання аліментів на утримання дочки від ОСОБА_4, який є батьком дитини, ОСОБА_3 безпідставно нараховано та виплачено допомогу як одинокій матері за період з квітня 2009 року по липень 2014 року в сумі 19659,86 грн., а відтак стягнув вказані кошти в користь позивача.

Колегія суддів приходить переконання, що суд першої інстанції належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що спір між сторонами має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 11.02.2004 року, 22.12.2004 року, 25.08.2005 року, 14.08.2006 року, 19.02.2007 року, 28.02.2008 року позивач ОСОБА_3 особисто зверталася в УПСЗН Золочівської РДА у Львівській області із заявами про призначення допомоги на дитину, як одинокій матері (а.с. 3-17).

Допомогу на дитину як одинокій матері ОСОБА_3 отримувала з квітня 2009 року по липень 2014 року (а.с. 18).

В той самий час, відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 10.03.2009 року, вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину такого віку, починаючи з 02.03.2009 року і до повноліття дитини.

Факт отримання аліментів за рішенням суду, як обставину, яка вплинула б на виплату вищевказаної допомоги, позивач не повідомила УПСЗН Золочівської РДА у Львівській області, внаслідок цього виникла переплата в розмірі 19659,86 грн.

При цьому, як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) віднесено до компетенції адміністративних судів.

При вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів, необхідно з'ясувати чи є спір приватноправовим чи публічно правовим; чи виник спір із відносин, врегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у відповідній сфері.

У ч. 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При цьому, невід'ємним критерієм розмежування справи, що розглядається за правилами цивільного судочинства від справи, що розглядається за правилами адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

В свою чергу, у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз"яснено, що громадяни України, відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, у випадку звернення управління праці та соціального захисту населення із позовом на підставі ч. 2 ст.22 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" про стягнення надмірно виплаченої суми державної допомоги внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), а відтак такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у даному випадку виник спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій, такий спір виник з публічно-правових відносин і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що залишилось поза увагою суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення по суті позовних вимог, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, їх суб"єктним складом, а тому колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи та як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи викладене вище та вимоги ст. 310 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі у зв"язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом управління соціального захисту населення Золочівської РДА у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно виплачених коштів - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин