Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/66/15-ц

Провадження №2/377/77/15

03 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Прокопенко Р.О.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

УСТАНОВИВ:

20 січня 2015 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони з 19 лютого 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2014 року сторони перестали вести спільне господарство та проживати єдиною родиною. Дочка проживає разом з позивачкою і вона особисто піклується про неї. Необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Виходячи з того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що він часто змінює місце роботи, то відповідно до ст.184 СК України, аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що вона несе значні витрати на утримання дочки, які складають близько 2500-3000 гривень щомісяця, до яких входять витрати на памперси, одяг та продукти харчування, розмір комунальних послуг тільки складає більше 1000 гривень. Стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Вважає, що суми аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця буде не достатньо, щоб покрити всі витрати на утримання дочки. Матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утриманні дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, оскільки реальний дохід відповідача значно вище ніж офіційна заробітна плата, зазначена у довідці про доходи.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця, посилаючись на те, що він має офіційне місце роботи і постійний дохід, який становить 2500-3000 гривень щомісяця. Крім того, у нього є неповнолітня дочка від першого шлюбу, на утримання якої він сплачує добровільно за домовленістю з колишньою дружиною аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця. Також він сплачує за оренду квартири 1200 гривень щомісяця, яку він орендує для проживання, оскільки з грудня 2014 року не проживає разом з позивачкою. Стан його здоров'я задовільний. Враховуючи зазначені обставини, вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, будуть достатніми для утримання дочки ОСОБА_4.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 17, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи(а.с. 11).

Від спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи(а.с. 12).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 02.10.2012 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, позивачка ОСОБА_1 придбала у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 14-15).

Наданою довідкою форми 3 від 13.01.2015 року підтверджено, що ОСОБА_1, позивачка, та ОСОБА_2, відповідач, а також їх дочка ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Як вбачається із пояснень позивачки та не заперечується відповідачем, сторони проживають окремо з грудня 2014 року, дитина проживає разом із позивачкою, між батьками виник спір щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень позивачки, вона проживає в квартирі, яка належить їй на праві власності, разом із старшою дочкою від першого шлюбу ОСОБА_6 та молодшою дочкою ОСОБА_4. В зв'язку з тим, що батько старшої дочки ухиляється від сплати аліментів, вона одержує на неї тимчасову державну допомогу як на дитину, батьки якої не мають можливості утримувати дитину. Вона не працює, знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує допомогу при народженні дитини. Інших доходів вона немає.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 08 січня 2003 року відділом актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її матір'ю є ОСОБА_1, батьком ОСОБА_7(а.с. 13).

ОСОБА_1, позивачка у справі, знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради та їй відповідно до ПКМУ від 22.02.2006 року № 189 з 30.03.2006 року по 31.01.2015 року призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких не мають можливості утримувати дитину, на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, загальна сума нарахованої допомоги на дочку ОСОБА_8 з липня по грудень 2014 року становить 2314, 80 гривень, а також їй призначено допомогу при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 01.03.2014 року по 28.02.2018 року, розмір якої становить 1075 гривень щомісяця, що підтверджено довідками УСЗН Славутицької міської ради (а.с. 20, 21).

Згідно довідки про доходи від 26.02.2015 року, ОСОБА_2, відповідач у справі, працює водієм в МПП Агропромфірмі «Мрія» і загальна сума доходу за період з серпня 2014 року по січень 2015 року склала 17377,04 гривень (а.с. 36).

Як вбачається з пояснень відповідача, стан його здоров'я задовільний. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються. Проте, він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання його дочки від першого шлюбу ОСОБА_9 в розмірі 500 гривень щомісяця.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 16.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком якої є ОСОБА_2 (а.с.38).

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, враховуючи, що позивачкою не на надано суду доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, натомість суду надана довідка з місця роботи відповідача, в якій зазначено, що відповідач отримує постійний дохід, то аліменти на утримання дочки необхідно стягувати з відповідача в частці від заробітку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, щодо якого виник спір, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та постійний дохід, наявність у відповідача дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання якої він добровільно сплачує аліменти, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

В іншій частині позовні вимоги щодо визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісяця є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька