Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 310/2483/14
Провадження № 22-ц/778/2715/15 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

01 квітня 2014 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.06.2008 року між AT «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 77.1/АА-01107.08.2 із змінами, внесеними Додатковим договором № 1 від 06.03.2009 року до кредитного договору № 77.1/АА-01107.08.2.

У відповідності до Договору банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 221,52 доларів США терміном до 23.06.2015 року на придбання автомобілю та сплату страхових платежів.

Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлена у 13,5 % річних.

Відповідач зобов'язався погашати кредит рівними частками в сумі 252,64 доларів США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10 числа кожного календарного місця шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № НОМЕР_2.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між AT «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу Mitsubishi Lanser державний номер НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. за №2787 від 23.06.2008 року. Також між AT «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 23.06.2008 року, згідно якого вона зобов'язалася нести солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_3 є таким, що прострочив зобов'язання, порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 06.02.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 958,46 доларів США, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 4602,10 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 2 524,32 доларів США; поточна заборгованість за процентами 97,52 доларів США; прострочена заборгованість за процентами - 2 734,52 доларів США. Також внаслідок порушення зобов'язання по поверненню кредиту нарахована пеня за прострочення кредиту 163 733 грн. 80 коп.; пеня за прострочення процентів 252 346 грн. 19 коп.; сума нарахованих 3 % річних за прострочення кредиту 841 грн. 67 коп.; сума нарахованих 3 % річних за прострочення процентів 1 299 грн. 64 коп., всього 418 221 грн. 31 коп., які позивач також просив суд стягнути з відповідачів солідарно.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2014 року позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» був задоволений у повному обсязі ( а. с. 91-92 ).

08 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка задоволена ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2015 року. Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2014 року скасоване, справа призначена до розгляду у загальному порядку ( а. с. 110-122,153 ).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 958, 46 доларів США та 418 221 грн. 31 коп., а також судовий збір в сумі 3 654 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд не установив наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а відтак безпідставно стягнув суму боргу в іноземній валюті, оскільки єдиним законним платіжним засобом на території України являється гривня. Крім того вважає, що борг по кредиту погашений, оскільки у 2010 році позивач відібрав у ОСОБА_3 предмет застави - автомобіль і реалізував його. Також просить застосувати позовну давність.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по довіреності - ОСОБА_6, заперечення представника позивача по довіреності - Доценко В.С., розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна с карга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Встановлено, що 23.06.2008 року між AT «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №77.1/АА-01107.08.2 із змінами, внесеними Додатковим договором № 1 від 06.03.2009 року до кредитного договору № 77.1/АА-01107.08.2.

У відповідності до Договору банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 221,52 доларів США терміном до 23.06.2015 року на придбання автомобілю та сплату страхових платежів.

Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлена у 13,5 % річних.

Відповідач зобов'язався погашати кредит рівними частками в сумі 252,64 доларів США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10 числа кожного календарного місця шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № НОМЕР_2.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості ( а. с. 6-8,16-29 ).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між AT «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу Mitsubishi Lanser державний номер НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. за №2787 від 23.06.2008 року. Також між AT «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 23.06.2008 року, згідно якого вона зобов'язалася нести солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору ( а. с. 30-37 ).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідач ОСОБА_3 є таким, що прострочив зобов'язання, порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 06.02.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 958,46 доларів США, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 4602,10 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 2 524,32 доларів США; поточна заборгованість за процентами 97,52 доларів США; прострочена заборгованість за процентами - 2 734,52 доларів США ( а. с. 6-15 ).

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в валюті договору у відповідності з умовами кредитного договору.

Із наданої суду банківської ліцензії №27 від 16.10.1991 року, дозволу № 27-4 від 07.10.1991 року і додатку до дозволу № 27-4 від 22.09.2006 року вбачається право Банку на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог статті 192 ЦК України являються безпідставними ( а. с. 128-133 ).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості у розмірі 9 958,46 доларів США з боржника та поручителя у солідарному порядку.

Доводи ОСОБА_2 про те, що після реалізації транспортного засобу позивач не провів зарахування відповідної суми у погашення кредитної заборгованості, спростовується актом прийому-передачі Mitsubishi Lanser державний номер НОМЕР_1 від 18 травня 2010 року, розрахунком заборгованості, даними про рух коштів по рахунку боржника. Представник позивача також підтвердив, що автомобіль було реалізовано 02.03.2011 року за 13000 доларів США, сума зарахована на прострочену та поточну заборгованість. Однак з квітня 2011 року ОСОБА_8 припинив сплачувати поточні платежі, тому утворилася заборгованість загальною сумою 9 958,46 доларів США ( а. с. 9-16,116 ).

Також судом першої інстанції задоволенні вимоги банку в частині стягнення з відповідачів пені за прострочення кредиту у розмірі 163 733 грн. 80 коп.; пені за прострочення процентів 252 346 грн. 19 коп.; суми нарахованих 3 % річних за прострочення кредиту 841 грн. 67 коп.; суми нарахованих 3 % річних за прострочення процентів 1 299 грн. 64 коп., всього 418 221 грн. 31 коп.

Разом з тим, задовольняючи позов в частині стягнення 418 221 грн. 31 корп., суд не перевірив, чи дотримані Банком строки позовної давності, про застосування яких просив відповідач, подавши суду відповідну заяву 08.12.2014 року ( а. с. 11-112).

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

До вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ) застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається з розрахунку кредитної заборгованості, покладеного в основу судового рішення, за обслуговування кредиту і несвоєчасне виконання умов кредитного договору Банком нарахована за період з травня 2009 року, з позовом Банк звернувся 01 квітня 2014 року, тоді як загальна сума пені за рік дорівнює 159 121 грн. 54 коп., з яких 52 336 грн. 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 21 857 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом ( а. с. 230 ).

Колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин справи, стану здоров'я боржника ОСОБА_3, який з поважних причин був позбавлений можливості своєчасно сплачувати борг по кредиту, а також на підставі положень частини 3 статті 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити суму пені, яка підлягає стягненню з відповідачів, до 79 597 грн. 97 коп. ( а. с. 117-118 ).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки за умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачений інший розмір процентів, у задоволенні позову в частині стягнення на користь банку трьох відсотків річних необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2015 року в частині стягнення пені змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в частині стягнення 418 221 грн. 31 коп. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» за прострочення погашення кредиту пеню у розмірі 26 036 грн. 40 коп., пеню за прострочення процентів у розмірі 45 694 грн. 34 коп., всього 79 597 грн. 97 коп., в решті позову відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: