АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду від 27 грудня 1953 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міського житлоуправління про встановлення права власності на будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Міського житлоуправління про розподіл будинку, про поділ домоволодіння,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1484/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення народного суду 8 дільниці Подільського району м.Києва від 27 грудня 1953 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського житлового управління про встановлення права приватної власності на будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Міського житлового управління про поділ будинку.

Питання про відкриття провадження неодноразово розглядалось у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 27 грудня 1953 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міського житлоуправління про встановлення права власності на будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Міського житлоуправління про розподіл будинку, про поділ домоволодіння, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою зобов'язати суд першої інстанції розглянути його позов по суті у відкритому судовому засіданні. Зазначає, що при вивченні матеріалів справи, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що є відповіді з архівів суду, райдержадміністрації, Першої нотаріальної контори, які доводять, що на сьогоднішній день рішення про визнання права власності та про поділ будинку не існує. В зв'язку з цим, суд першої інстанції мав всі законні підстави приймати позов до розгляду та ухвалювати відповідне рішення по суті вимог.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно довимог ст.30 ЦПК України сторонами у справі є позивач і відповідач.

Іншими особами, які беруть участь у справі, відповідно до глави 4 розділу І ЦПКУкраїни, є особи, які безпосередньо приймали участь у справі і від ухваленого рішення залежать їхні права і інтереси. Зокрема, крім позивача та відповідача, такими є треті особи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ст.45 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заява про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами може бути подана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України таку заяву може подати правонаступник особи, яка брала участь у справі, незалежно від виду провадження, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов'язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до п. 15 вказаної постанови у разі звернення особи, яка не брала участі у справі, із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, що не набрало законної сили або яке не є об'єктом перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду від 27 грудня 1953 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського житлоуправління про встановлення права власності на будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Міського житлоуправління про розподіл будинку, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до тексту поданої заяви ОСОБА_1 не є стороною у справі або іншою особою, яка приймала участь у розгляді даної цивільної справи.

Підставою для виникнення у нього прав щодо предмету рішення, про перегляд якого він просить суд, ОСОБА_1 зазначає про свої родинні зв'язку із колишніми власниками та те, що він є власником (обдарованим) ? частини домоволодіння, яке було предметом судового розгляду у 1953 році, на підставі Договору дарування від 29 квітня 1996 року, укладеного з ОСОБА_4 (дарувальник), яка, в свою чергу, є власником подарованого у зв'язку із спадкуванням.

Скасовуючи ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 11 липня 2014 року та, передаючи питання на новий розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що суду першої інстанції слід з'ясувати чи є заявник правонаступником особи, яка брала участь у справі, та чи допускають спірні правовідносини правонаступництво для подальшого вирішення питання відповідно до вимог ст.ст.361, 362, 364, 364-1 ЦПК України (а.с.149-151).

З зазначеною метою суд першої інстанції своєю ухвалою від 22 жовтня 2014 року залишив заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без руху та запропонував заявнику надати письмове обгрунтування обставин, які б дозволяли йому звертатися з даною заявою до суду, виходячи з того, що він не був стороною або іншою особою, яка брала участь у справі (обставин того, що він є правонаступником осіб, які брали участь у справі та того чи допускають спірні правовідносини правонаступництво), а також надання належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених обставин, наявність яких при подачі заяви є обов'язковою, оскільки вони (докази) надають можливість визначення суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, чи подано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами належною особою (а.с.154-156).

25листопада 2014 року ОСОБА_1 на виконання вимог суду подано заяву про усунення недоліків, яка за своїм змістом такою не є (а.с.173-186 . При цьому заявником, як він вважає на усунення недоліків, надано до суду додаток до заяви про усунення недоліків нову позовну заяву про повернення 1/2 частини права власності та відновлення провадження по судовій справі за рішенням від 27.12.1953 року, за нововиявленими обставинами, зі змісту якої вбачається, що останній в ній поєднав різні за своєю правовою природою стадії цивільного процесу, які регулюються різними нормами цивільного- процесуального закону та підлягають розгляду та вирішенню в різних процесах, а саме в його позові поєднано заяву про відновлення втраченого провадження, заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, а також вимоги про скасування права власності, «визначення» власником усього домоволодіння та повернення як спадкоємцю 1/2 частини будинку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 27 грудня 1953 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, врахувавши, що заявником не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження наявності у нього права звертатися із заявою про перегляд вказаного рішення суду, а також те, що ним фактично ставиться під сумнів наявність зазначеного рішення суду.

Також судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_1 намагається в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду від 27 грудня 1953 року за нововиявленими обставинами вирішити питання про відновлення втраченого провадження без належного звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом було правильно застосовано норми процесуального права, дана вірна оцінка вчиненим заявником діям, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко