У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» про визнання незаконним та скасування наказу про попередження про звільнення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що наказом від 23 лютого 2015 року державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» її було попереджено про звільнення з роботи з 30 квітня 2015 року з посади концертмейстера з класу балету за скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважала, наказ незаконним, оскільки адміністрацією театру не досліджувалось її переважене право залишення на роботі, враховуючи її спеціальну освіту, а запропоновані їй вакантні посади для переведення такої освіти не потребують.

З урахуванням наведеного позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ від 23 лютого 2015 року державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року, позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов до вірного висновку про те, що підстав для визнання незаконним та скасування спірного наказу від 23 лютого 2015 року, яким ОСОБА_2 попереджено про майбутнє звільнення за скороченням штату із запропонуванням інших вакантних посад, відсутні. Крім того, позивачка, не дочекавшись офіційного звільнення, передчасно звернулася з цим позовом до суду, тобто її трудові права не порушені.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» про визнання незаконним та скасування наказу про попередження про звільнення за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько