04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 червня
в с т а н о в и л а:
У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.
При його затриманні 05 червня 2013 року у нього були вилучені грошові кошти у розмірі 1 700 грн, а згодом Ленінським районним судом
м. Донецька було накладено арешт на зазначену грошову суму.
16 жовтня 2013 року апеляційним судом Донецької області було частково задоволено його апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Донецька від 27 вересня 2013 року про накладення арешту на майно позивача та ухвалено повернути належні йому грошові кошти у розмірі 1 700 грн.
21 жовтня 2013 року внаслідок протиправних дій старшого слідчого УБОЗ у Донецькій області ОСОБА_5, які полягали у незаконному збройному затриманні, психологічному тиску, вилученні грошових коштів у розмірі 1 700 грн, він опинився у відділенні № 5 ОКПБ м. Донецька на стаціонарному лікуванні, де перебував до 15 листопада 2013 року та проходив курс лікування.
Вважаючи дії слідчого ОСОБА_5 незаконними, він подав відповідні скарги Генеральному прокурору України, в Адміністрацію Президента України, в Апеляційний суд Донецької області, депутату Верховної ради України, Уповноваженому з прав людини Верховної Ради України, Міністру юстиції України, СБУ України, в Міжнародну спілку адвокатів, керуючому «Адвокатсько-Консалтинговим бюро «ЕМП», адвокатському об'єднанню «Федур та партнери», в Управління Верховного комісара з прав людини, генеральному продюсеру телерадіокомпапії «1+1», на що були витрачені грошові кошти у загальній сумі 188 грн 40 коп.
Крім того, внаслідок головної болі та головокружіння йому були призначені медичні препарати, на які він витратив значні суми грошових коштів.
У зв'язку з тривалим невиконанням ухвали апеляційного суду Донецької області від 16 жовтня 2013 року грошові кошти в розмірі
1 700 грн підлягають індексації, збільшенню у зв'язку з чисельними підвищеннями курсу долара США.
Позивачу також завдано моральну шкоду, оскільки він переживав та страждав з приводу вилучення у нього грошових коштів, усвідомлюючи, що його мати, у якої він позичив ці гроші, позбавлена законної пенсії, а він не зможе вчасно пройти обстеження та лікування, відчував образу та безпорадність, страх, оскільки, не зважаючи на те, що він є адвокатом, не міг зарадити старшому слідчому ОСОБА_5 скоїти протиправні дії за попередньою змовою, з розподілом ролей, з використання вогнепальної зброї. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює в 20 000 грн, які потрібні йому для придбання ліків та вітамінів, проходження курсу лікування та санаторного оздоровлення.
Ураховуючи наведене ОСОБА_4 просив стягнути з відповідачів спричинену майнову шкоду в розмірі 1 636 грн 25 коп., а саме: витрати на ксерокопії документів в розмірі 65 грн 80 коп., витрати на оплату вартості проїзду в тролейбусі в розмірі 12 грн, витрати на заправку автомобіля для поїздок в м. Донецьк до відповідача в розмірі 199 грн 95 коп., витрати на поштові послуги в розмірі 188 грн 40 коп., витрати на придбання медикаментів в розмір 331 грн 10 коп., присуджену апеляційним судом Донецької області 16 жовтня 2013 року грошову суму в розмірі залишку від первісної суми 1 700 грн в розмірі 10 грн з урахуванням індексації по офіційному курсу НБУ долара США станом на квітень 2014 року - 839 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 20 000 грн.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 червня

2015 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. Державної казначейської служби України, ОСОБА_4 посилався на те, що в наслідок незаконних дій органу досудовою розслідування йому заподіяно майнову і моральну шкоду.

Установлено, що 16 жовтня 2013 року Апеляційним судом Донецької області скасовано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду

м. Донецька від 27 вересня 2013 року про арешт 1 700 грн, які належать ОСОБА_4, вказана сума повернута останньому.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_4/ed_2015_01_25/pravo1/Z026600.html?pravo=1> (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_01_25/pravo1/T213500.html?pravo=1>», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_10_12/pravo1/T334100.html?pravo=1>» та іншими актами законодавства.

Статтею 2 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_14/ed_2013_10_12/pravo1/T334100.html?pravo=1> передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_11/ed_2013_10_12/pravo1/T334100.html?pravo=1> оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Відповідно до ст. 3 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_15/ed_2015_01_25/pravo1/Z026600.html?pravo=1>у наведених в статті 1 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_4/ed_2015_01_25/pravo1/Z026600.html?pravo=1> випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Частинами 5, 6 ст. 4 Закону передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844964/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання,незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частиною 6 ст. 1176 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844964/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 17 червня

2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко