У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Попович О.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Фермерського господарства «Костянтин» про розірвання договору оренди землі, за касаційною скаргою Фермерського господарства «Костянтин» на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства «Костянтин» (далі − ФГ «Костянтин») про розірвання договору оренди землі.

На обґрунтування позову зазначив, що 25 липня 2007 року між ОСОБА_7 та ФГ «Костянтин» було укладено договір оренди землі площею 8, 86 га., у тому числі 8, 86 га. ріллі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Шахтарської сільської ради, строком на 10 років. 02 серпня 2007 року договір було зареєстровано у Великоновосілківському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті Україні по земельних ресурсах».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, і вказану земельну ділянку успадкував ОСОБА_6

ОСОБА_6 вражає, що зазначений перехід права власності на земельну ділянку є підставою для розірвання договору оренди. Крім того, відповідач порушує умови договору оренди землі, а саме не дотримується екологічної безпеки землекористування та не забезпечує збереження родючості ґрунтів.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року, позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений 25 липня 2007 року між ОСОБА_7 та ФГ «Костянтин», зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті Україні по земельних ресурсах» у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 02 серпня 2007 року.

Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ФГ «Костянтин» просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичнідані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносини.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій зазначеним нормам процесуального права не відповідають.

Судами встановлено, що 25 липня 2007 року між ОСОБА_7 та ФГ «Костянтин» було укладено договір оренди землі площею 8, 86 га., у тому числі 8, 86 га. ріллі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Шахтарської сільської ради, строком на 10 років.

02 серпня 2007 року договір було зареєстровано у Великоновосілківському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті Україні по земельних ресурсах».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, і вказану земельну ділянку було позивачем успадковано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України <nau://ukr/435-15|st651> зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У відповідності до ст. 58 Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР|st58> закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Законом України від 04 червня 2009 року № 1443−V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України по збереженню родючості ґрунтів» (далі − Закон № 1443−V), який набрав чинності з 01 серпня 2010 року, внесені зміни до ЗК України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, до Законів України «Про охорону земель», «Про землеустрій», якими встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва слід використовувати відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЗК України та п. 18 Перехідних положень ЗК України орендар, який використовує загалом земельні ділянки загальною площею понад 100 га, має розробити проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни і впорядкування угідь на весь орендований масив.

Отже, вирішуючи даний спір, суди не врахували, що зміни до земельного законодавства було внесено Законом № 1443−V, який набрав чинності з 01 серпня 2010 року, а спірний договір оренди укладено у 2007 році, тому він на спірні правовідносини не поширюється, оскільки договір укладено до набрання чинності зазначеним Законом.

Крім того, підставою для дострокового розірвання договору оренди є істотне порушення умов договору, проте суди не встановили яке саме положення договору оренди істотно порушено відповідачем, що може бути підставою, згідно зі ст. 651 ЦК України <nau://ukr/435-15|st651>, для дострокового розірвання договору оренди, також судами не встановлено, чи порушені відповідачем положення ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі», що у відповідності до ст. 32 зазначеного Закону є підставою для розірвання договору.

Оскільки порушення норм процесуального права призвели до неможливості встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій − скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Костянтин» задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко О.В. Попович О.В. Ступак