Справа № 308/8487/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог Приватний нотаріус УРНО ОСОБА_2, Ужгородське міськрайонне управління юстиції Закарпатської області в особі Реєстраційної служби, про визнання права власності на незареєстрований будинок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог Приватний нотаріус УРНО ОСОБА_2, Ужгородське міськрайонне управління юстиції Закарпатської області в особі Реєстраційної служби, про визнання права власності на незареєстрований будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-ФМ № 315398 доводиться сином померлого 03 жовтня 2014 року батька ОСОБА_3, свідоцтва про смерть І-ФМ № 172919. ОСОБА_4 доводиться померлому ОСОБА_5 дружиною, що доводиться свідоцтвом про одруження І-ФМ № 065044.

У звязку зі смертю батька відкрилася спадкщина на належне йому нерухоме майно, що складається з житлового будинку (Літера АА) з належними до нього господарськими будівлями (хлів (літера Б), грааж (літера В), убиральна (літера Г) та спорудами (І), що розташований за адресою смт. Середнє, вул. Лінська, 62а, Ужгородського району, Закарпатської області.

На випадок своєї смерті батько ОСОБА_3 залишив заповіт від 12 липня 2007 року № 129 посвідчений секретарем Серднянської селищної ради ОСОБА_6, в якому все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вище згаданий будинок батько побудував на підставі будівельного паспорту від 18.06.1980 року. Згідно свідоцтва № 1 садиби в сільських населених пуцнктах УРСР забудовником вказаного будинку є ОСОБА_3, забулова ділянки дозволена рішенням виконкому Ужгородської районної Ради народних депутатів від 18.06.2980 № 211 за типовим проектом № 30-3к-7.

Згідно з виписки рішення Середнянської селищної ради Х сесії ХХІІ скликання від 05 вересня 1977 року про надання гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у приватну власність для будівництва житлового будинку площею 0,06 га та особистого селянськогго господарства у смт. Середнє, вул. Лінська, 62 «а»

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39228757 від 19.12.2014 року доводиться, що на підставі його заяви приватним нотаріусом УРНО ОСОБА_2 була проведена реєстрація спадкової справи за померлим батьком під № 56926641.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до органу технічної інвентаризації, де йому було виготволено технічний паспорт на обєкт нерухомого майна від 18.11.2014 року інвертизаційна справа № 212, за якою та згідно зведеного акту вартості інвентарна вартість будинку становить 83 344, 00 гривень.

На звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса УРНО ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було надано відмову у видачі свідоцтва такого, оскільки власник ОСОБА_3 помер не оформивши право власності на збудований ним будинок.

Відсутність свідоцтва про право власності на будинок становить перешкоду в подальшому оформленні належних йому спадкових прав після смерті батька, так як нотаріус на даний момент не може видати відповідне свідоцтво про право на спадщину на будинок без відповідних правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на нього в державному реєстрі речових прав.

Позивач у судове засідання не прибув, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте надав заяву про можливість розгляду справи без його

участі.

Представник відповідача Середнянської селищної ради також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи за відсутності представника у якій також зазначив, що заперечень по даній справі не має, проти задоволення позову не заперечують.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2014 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ № 172919 (свідоцтво про смерть видане Виконкомом Середяннської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області).

За ухвалою від 14.09.2015 року судом було витребувано у Приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 копій документів відповідної спадкової справи відкритої щодо ОСОБА_3, який помер 03 жовтня 2014 року.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідно до довідки Середяннської селищної ради від 27.11.2014 року № 2327 на день смерті ОСОБА_3 за адресою: Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Лінська, 62 «А», разом з ним у будинку за вищевказаною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-ФМ № 315398 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, народився від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Тобто документально підтверджується, що позивач є сином помрелого ОСОБА_8.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що жінка померлого ОСОБА_7, за заявою від 19.12.2014 року № 84/44/2014 відмовилася від одержавння обов'язкової частки у спадщині після померлого 03.10.2014 року чоловіка ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 оформив заповіт від 12.07.2007 року відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б, воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і, на що за законом він матиме право, він заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений заповіт був у встановленому законом порядку зареєстрований в реєстрі під № 129 та посвідчено секретарем Середнянської селищної ради ОСОБА_6

Позивач в усному порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2007 року та отримав у встановленому законом порядку відповідь, згідно якої йому необхідно подати документ, який підтверджує належність вказаного вище житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_3. У іншому випадку нотаріус рекомендував звернутися до суду.

Як вбачається з технічного паспорту на обєкт нерухомого майна за адресою: Ужгородський район, с. Середнє , вул. Лінська, 62а, знаходиться житлвоий будинок «А», побудований у 1980 році, прибудова «А1», побудована у 1980 році, сарай «Б», побудований у 1980 році, гараж «В», побудований у 1985 році, убиральня «Г», побудована у 1980 році, вимощення «І» поюбудоване у 1980 році.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Міністерство юстиції України за листом від 21.02.2005 року за № 19-32/319 «Про порядок оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» розяснило, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Як зазначено у п. 3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідний висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений БТІ наявний в матеріалах справи.

Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна.

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача, оскільки позов відповідачем не оспорювався.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1233, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок площею 180,00 м. кв., (житловою 70,7 м.кв.) (літера АА) з належними до нього господарськими будівлями (хлів (літера Б), гараж (літера В), убиральня (літера Г) та спорудами (І), що розташований в смт. Середнє, вул. Лінська. 62 а, Ужгородського району, Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9