АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2929/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 629/3282/14-ц Смірнова Н.А.
Категорія: надання послуг Доповідач: Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території та по зустрічному позову ОСОБА_4 до комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради у 24 липня 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідач по справі є абонентом КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради, оскільки мешкає в багатоквартирному житловому будинку в квартирі АДРЕСА_2 та отримує вказані послуги позивача. Оплату за отриманні послуги відповідач не сплачує та відмовляється укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Внаслідок цього станом на 01.07.2014 року заборгованість по сплаті послуг за період з 20 вересня 2011 року по 01 липня 2014 року складає 1406 гривень 89 копійок. Відповідач не відповів на вимогу позивача про сплату заборгованості за отримані послуги,у зв'язку з чим позивач просив задовольнити заявлені вимоги та відшкодувати понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

22 вересня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він дійсно є власником та зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, але в даній квартирі він не мешкає, про що відомо начальнику КП «Тепловодосервіс». Також в даній квартирі відключене світло, газ та вода. Позивач разом з дружиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1, де оплачує комунальні послуги. Вважає, що оскільки він не проживає в спірній квартирі і ніякими комунальними послугами не користується, договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території не укладав, а тому не повинен сплачувати кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В зв'язку з чим просив визнати дії КП «Тепловодосервіс» незаконними та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 неодноразово доповнював і уточнив свою зустрічну позовну заяву, і остаточно просив стягнути з КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, яка полягає в тому, що кожний день у нього підвищений тиск, а він змушений на протязі півроку їхати до суду та доказувати свою невинуватість, що він не повинен робити. Свої уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх вдоволенні з вищевказаних підстав.

Представник позивача позов підприємства підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач ОСОБА_4 фактично користується послугами позивача, а відсутність договірних зобов'язань між відповідачем та підприємством та не проживання в спірній квартирі, не є підставою не сплачувати комунальні послуги за утримання будинку та прибудинкової території, він ніяких заяв з цього приводу до позивача не надавав. Проти задоволення уточненого зустрічного позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області у задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, а також - у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради про стягнення моральної шкоди - було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, комунальне підприємство «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради в апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради, посилаючись на те, що рішення суду винесене без врахування всіх обставин по справі, без врахування доказів, які були надані до суду, з порушенням норм матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідач ОСОБА_4 категорично відмовлявся від укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі, що не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати за надані послуги. Відповідач посилався на те, що він проживав за адресою АДРЕСА_1 та не отримував комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2, доказами чого по справі можуть бути довідки з іншого місця перебування, роботи, лікування, навчання довготривалого відрядження, видані установами і організаціями та завірені у встановленому у порядку печаткою. При цьому суд під час розгляду справи обмежив позивача у наданні установчих документів щодо балансоутримувача та виконавця житлово-комунальних послуг, які підтверджують право вимоги позивача по заявленому позову, внаслідок чого суд не з'ясував ці обставини та помилково відмовив підприємству у задоволенні позову. Рішення про відмову у зустрічному позові не було оспорене і тому необхідно вважати, що воно оскаржене лише в частині відмови у задоволенні позову підприємства.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явилися до судового засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 1, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до комунальних послуг належать послуги з утримання будинків та прибудинкової території і такі послуги споживач зобов'язаний оплачувати у строки, встановлені договором або законом. Стаття 32 вказаного Закону України передбачає щомісячне нарахування плати за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За частиною 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтями 64, 66, 67, 68, 156, 162 Житлового кодексу України, статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 (з наступними змінами), передбачені обов'язки власників, наймачів та орендарів квартир оплачувати комунальні послуги.

Судом безспірно встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2009 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно до наданих позивачем нарахувань, які нічим не спростовані, КП підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради надали абоненту ОСОБА_4 за вищевказаної адресою належної йому квартири послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2011 по червень 2014 року на загальну суму 1406,89 грн.

03 липня 2014 року позивач надіслав відповідачу попередження про необхідність оплати вказаної заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. При цьому позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Відмовляючи у задоволенні позову КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради, районний суд послався на те, що відповідач відмовився від укладення з позивачем обов'язкового в таких випадках договору про надання вказаних послуг. Крім того, відповідача звертався до позивача 05.12.2012 року, 13.12.2013 року, 05.07.2014 року і 05.12.2012 року із заявами про те, що він не проводить оплату комунальних послуг, оскільки необхідності в таких послугах немає, він разом зі своєю дружиною проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1, де й сплачує комунальні послуги.

При цьому суд також послався на неможливість встановити, хто є балансоутримувачем та виконавцем послуг за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того суд вказав, що відповідач відмовився сплачувати послуги позивача, з огляду на їх неналежну якість виконання і неузгоджені тарифи, однак належних і допустимих доказів цього до суду не надав, а позивач на підтвердження права заявлених вимог не представив до суду технічний паспорт на багатоповерховий будинок та обґрунтування застосованих для розрахунку суми стягнення тарифів. Суд також зазначив, що позивач не виконав свого обов'язку поінформування споживача про перелік житлово-комунальних послуг, вартість яких позивач просить стягнути, що свідчить про порушення вимог нормативно-правових актів про надання інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Однак при цьому районний суд всупереч ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість рішення не взяв до уваги, що за частиною 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Суд не з?ясував, що згідно до наявної в матеріалах справи виписки з особистого рахунку абонента ОСОБА_4, він сплатив за надані позивачем послуги за листопад 2013 - квітень 2014р.р., що враховано позивачем у розрахунку суми позову (а.с. 9 т. 1). Суд безпідставно не взяв до уваги наявне в матеріалах справи рішення Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області XXVI сесії VI скликання про визначення виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді селища Краснопавлівка з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації, знешкодження та захоронення), з технічного утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в частині надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення - КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради (а.с. 111 т. 1).

Крім того, всупереч положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України районний суд не надав позивачу процесуальної можливості у наданні доказів на спростування заяв відповідача про відсутність повноважень для надання послуг, які були заявлені під час розгляду справи по суті. З огляду на те, що суд неодноразово під час розгляду справи приймав до свого провадження уточнення та доповнення до зустрічного позову, а також - докази на їх підтвердження, з боку відповідача, обмеження процесуальних прав позивача у наданні доказів порушує принцип здійснення правосуддя на засадах рівності сторін перед законом і судом, що передбачено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, та є одним з аспектів права кожного на справедливий розгляд справи, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ХІ.1950р.).

Як видно з наданих на підтвердження доводів апеляційної скарги доказів, Статуту КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради, договорів на забезпечення надання послуг з обслуговування та актів прийому-передачі на підставі рішення XX сесії VI скликання Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області від 12 вересня 2011 року «Про прийняття-передачу майна та житлового фонду із оперативного управління КП «Краснопавлівський Житлофонд», договору на забезпечення надання послуг з обслуговування багатоквартирних будинків від 12 вересня 2011 року, - позивач на реалізацію вищевказаного рішення XX сесії VI скликання Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області від 12 вересня 2011 року з 12 вересня 2011 року є виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді селища Краснопавлівка з утримання будинків, споруд та прибудинкових території, зокрема за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 38-39, 50-55 т. 2). Виходячи з цього слід було визнати, що з передбачених ст. 205 ЦПК України підстав між сторонами фактично виникли правовідносини з приводу надання позивачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, а відповідач є споживачем цих послуг, внаслідок чого у відповідача виникли зобов?язання по їх оплаті. Той факт, що між сторонами не був укладений відповідний договір, цього висновку не спростовує, оскільки саме з вини відповідача він не був укладений. За вказаною адресою надання позивачем послуг зареєстроване постійне місце проживання відповідача і він не надав належних і допустимих доказів, що у заявлений до стягнення заборгованості період часу він постійно мешкав за іншою адресою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» постійне місце проживання або тимчасове місце перебування за іншою адресою підтверджується відповідними відмітками у паспорті або довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації заінтересованій особі, ст. 3 вказаного Закону України. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 309 ЦПК України власність зобов'язує, у тому числі відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до здійснення витрат по утриманню будинку і прибудинкової території, де розташована квартира власника. Оскільки відповідач при наявності процесуальної можливості не надав доказів на спростування розміру заборгованості за надані послуги, то у суду першої інстанції не було правових підстав для відмову у задоволенні позову.

Положення ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» громадські слухання та громадянський контроль у сфері житлово-комунальних послуг у даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки перебувають поза межами заявлених по справі позовів.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив вказані норми цивільного процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду в оскаржені частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради повністю. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не перевірялось.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року в оскарженій частині, про відмову у задоволенні позову КП «Тепловодосервіс», - скасувати.

Позов КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради задовольнити.

Стягнути на користь КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради з ОСОБА_4 1406,89 грн. заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території, надані в період з 20 вересня 2011 року по 01 липня 2014 року, а також - 243,60 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: