09.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/3154/15-ц
Справа №205/3154/15-ц
Провадження №2/205/1702/15
09 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Федченко В.М.
при секретарі Бунакової С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, ?
Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року. Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Тому, позивачка змушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Також позивачка зазначила, що дитина проходить лікування зору, у зв'язку з чим нею на лікування було витрачено 516 грн., що підтверджується рецептом про призначення ліків: «Сенситив», «Про-Визио», вартістю 306 грн, а також рецептом та квитанцією на покупку окулярів вартістю -210 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з оплати судового збору 243, 60 грн. та 800 грн. за юридичну допомогу, а всього 1043,60 грн.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином, судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що 29 липня 2006 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою (а.с.3,5).
Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання сина, між сторонами немає.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 08 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а встановивши визначити розмір останніх. Лише при наявності обох цих умов та їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
Відповідно до ч.2 цієї статті додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Сторона, що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх постійне фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування.
Позивачем до матеріалів справи надано довідку, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку у лікаря окуліста з квітня 2014 року та на час складання довідки зроблений висновок, що дитина здорова (а.с. 6). В той же час наданий рецепт на придбання окулярів ОСОБА_3 вартістю 210 грн. (а.с.9). Жодного документу, з якого можливо встановити розмір додаткових витрат на придбання ліків, що позивач поніс або буде нести в майбутньому на лікування дитини, що саме такі кошти є необхідними та запланованими на подальше з обґрунтуванням їх розміру, суду не надано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину слід задовольнити частково, в сумі 210 грн., які були понесені позивачкою на придбання окулярів сину разово, а в частині стягнення суми на придбання ліків відмовити оскільки позивачка не надала доказів вартості ліків призначених лікарем окулістом.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачка понесла судові витрати на правову допомогу в розмирі 800 грн., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера від 08 травня 2015 року (а.с.12), тому суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивачки. Що стосується вимог позивачки, щодо стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору то згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому суд відмовляє позивачу в задоволені вимог в цій частині, як безпідставно заявлених, та стягує їх з відповідача в дохід держави.
Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182 п.2, 183, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215,224-226 367 ЦПК України, суд, ?
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_1, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, буд..32 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/ але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2015 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.
Стягнути разово з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_1, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, буд..32 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5 понесені нею додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмирі 210 (двісті десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_1, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, буд..32 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5 понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмирі 800 (вісімсот) гривень.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Федченко В.М.