Справа № 2-892/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

за участю адвоката-Чертушкіна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ( далі ВДВС ) ОСОБА_3 щодо ухвалення постанови від 12.02.2015 р. про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням ВП № 39468855 про примусове виконання виконавчого листа № 2-892/10, виданого Жовтневим районним судом м.Харкова 26.06.2013 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 25622 грн. 50 коп. Заявник просить скасувати зазначену постанову, як незаконну, посилаючись на те, що заява про відкриття виконавчого провадження подана 20.08.2013 р., але тільки після письмового звернення ОСОБА_1 05.06.2015 р. до ВДВС з приводу надання інформації про рух виконавчого провадження, 27.07.2015 р. отримана постанова про повернення виконавчого листа, в якій зазначається, що державний виконавець позбавлений можливості накласти арешти на рухоме та нерухоме майно боржника, оскільки у виконавчому документі та в матеріалах виконавчого провадження відсутній ідентифікаційний код боржника та паспортні дані, що не відповідає дійсності.

Представник ВДВС Харківського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявився, про день і час розгляду скарги повідомлявся завчасно, належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, про причини неявки суд не сповістив, заперечень не надав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2010 р., яке набрало законної сили 25.10.2012 р.( відповідно до виконавчого документу), позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3 особа-Голубнича М.А. про стягнення грошової суми задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 25622 грн. 50 коп. в якості грошового боргу, що утворився внаслідок невиконання договірних зобовязань, а також відшкодування судових витрат. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення грозової суми відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

На підставі цього рішення Жовтневим районним судом м. Харкова 26.06.2013 р. видано виконавчий лист, який предявлено до виконання, як стверджує позивач, 20.08.2013 р.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2,5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як стверджує заявниця, всупереч нормам зазначеного закону , ОСОБА_1 не отримала постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи) або номер і серія паспорта стягувача та боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема , дата народження боржника та його місце роботи, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

З матеріалів , наданих суду, випливає, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, тому як державний виконавець виходив за адресою боржника для виявлення майна, яке підлягає опису й арешту та складався відповідний акт про відсутність такого майна. Крім того, державний виконавець перевіряв за електронною базою даних інформацію про реєстрацію на імя боржника нерухомого майна або транспортних засобів.

Таким чином, відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець визнав, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу відповідав вимогам Закону.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 від 12.02.2015 р. виконавчий документ повернуто стягувачу. З описової частини постанови вбачається, що накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також зробити запит до ДПС України про наявність розрахункових рахунків на імя боржника та Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб не уявляється можливим, оскільки у виконавчому документі та в матеріалах виконавчого провадження відсутній ідентифікаційний код боржника та паспортні дані.

Доводи постанови є хибними, суперечать Закону «Про виконавче провадження», а також змісту виконавчого листа, в якому чітко вказано ІПН боржника ОСОБА_4, номер, серія паспорта боржника та орган, який його видав. Ці дані державний виконавець мав зазначити і у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Суд також зазначає, що пункт 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Мотивуючи причини повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець посилається на вимоги п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», якими встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Проте державний виконавець у постанові вказує, що всі необхідні дії він не здійснив, тому як був відсутній ідентифікаційний код боржника та його паспортні дані. Копія постанови отримана стягувачем тільки наприкінці липня 2015 р., що також є порушенням закону.

З огляду на викладене, постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 Євгеніївни на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області,- задовольнити.

Скасувати постанову від 12.02.2015 р. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 про повернення стягувачу виконавчого документу № 2-892/10, виданого Жовтневим районним судом м.Харкова 26.06.2013, р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошового боргу у розмірі 25622 грн. 50 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ -