АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 445/128/2012 22-ц/774/1217/К/15
Справа № 445/128/2012 Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1232/К/15 Охнач О.В.
Категорія - 47 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Савіної Г.О., Соколан Н.О.

при секретарі: Голуб О.О.

за участі представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року по справі за позовом прокурора Широківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2012 року прокурор Широківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відділом Держкомзему при проведенні перевірки вимог земельного законодавства на території Степової сільської ради Широківського району від 05.07.2011 року було виявлено самовільне заняття та використання земельної ділянки площею 20 га, яка знаходиться в східному напрямку від с. Озерне за межами населеного пункту - ОСОБА_2, яка відноситься до земель державного запасу та входить до земель Степової сільської ради. Плата за користування даною земельною ділянкою зі сторони ОСОБА_2 не вносилася. Розпорядження щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарських земель площею 20 га в користування ОСОБА_2 не виносилась, договір оренди земельної ділянки із зазначеною особою не укладався. Згідно розрахунку відділу Держкомзему у Широківському районі Дніпропетровської області, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки державного запасу, розташованої за межами населеного пункту в східному напрямку від с. Озерне Степової сільської ради Широківського району площею 20 га, ОСОБА_2 становить 19 462,08 грн. На даний час заподіяна шкода за самовільне користування земельною ділянкою ОСОБА_2 не відшкодовано. На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідача вказану суму збитків та зобов'язати останнього звільнити зайняту земельну ділянку площею 20 га, яка знаходиться в східному напрямку від с. Озерне за межами населеного пункту.

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року позов задоволено, проте вказане рішення скасовано ухвалою того ж суду від 25 липня 2014 року за заявою відповідача.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області збитки в сумі 19462 грн. 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивачем взагалі не доведено зайняття відповідачем зазначеної земельної ділянки, судом були проігноровані клопотання відповідача про необхідність допиту свідків, які могли підтвердити те, що земельна ділянка ніколи ним не використовувалась, відсутні акти на підтвердження використання ним спірної земельної ділянки.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення вимог ст. 10 ЦПК України щодо рівності прав сторін, повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що головним спеціалістом з контролю за використанням і охороною земель у відділі Держкомзему у Широківському районі Дніпропетровської області Гончар А.М. за участі голови Степової сільської ради Плужник В.П., спеціаліста II категорії сільської ради Бояринової Т.М, було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.07.2011 року та встановлено, що обстежена земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту в східному напрямку від с. Озерне Степової сільської ради Широківського району площею 20 га обліковується в землях державного запасу Степової сільської ради. Частина земель запасу протягом 2010-2011 років використовувалася ОСОБА_2, розпорядження щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарських земель площею 20 га в користування ОСОБА_2 не виносилося, договір оренди земельної ділянки не укладався, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 05.07.2011 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив із їх доведеності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Стаття 211 Земельного Кодексу України встановлює відповідальність за порушення земельного законодавства, - громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки її відшкодовує володілець цього джерела, згідно зі статтею 1187 ЦК; п.16 - вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода відшкодовується у повному обсязі.

Як убачається із матеріалів справи,головним спеціалістом з контролю за використанням і охороною земель у відділі Держкомзему у Широківському районі Дніпропетровської області Гончар А.М., за участі голови Степової сільської ради Плужник В.П., спеціаліста ІІ категорії сільської ради Бояринової Т.М. було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.07.2011 року та встановлено, що обстежена земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту в східному напрямку від с. Озерне Степової сільської ради Широківського району площею 20 га обліковується в землях державного запасу Степової сільської ради. Частина земель запасу протягом 2010-2011 років використовувалася ОСОБА_2, розпорядження щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарських земель площею 20 га в користування ОСОБА_2 не виносилося, договір оренди земельної ділянки не укладався, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 05.07.2011 року. На час перевірки земельна ділянка площею 20,00 га зайнята посівами озимої пшениці (а.с.21,24).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19 квітня 1993 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Неодержаний дохід це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок - голова Степової сільської ради Плужник В.П., за підписом якого були складені акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.07.2011 року, акт обстеження земельної ділянки від 05.07.2011 року та довідка про те, що спірну земельну ділянку обробляє ОСОБА_2, пояснив, що на момент обстеження земельної ділянки, остання була зорана. Тобто належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, про те, що спірна ділянка оброблялась та використовувалась в своїх цілях ОСОБА_2, позивачем не надано.

Враховуючи викладене вище та виходячи з того, що позивачем не доведено розмір збитків у передбаченому законодавством порядку та не доведено, що саме ОСОБА_2 використовував спірну земельну ділянку (сіяв озиму, обробляв посіви та мав намір зібрати урожай), колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення збитків та відмови у задоволенні позову в цій частині на підставі пп.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області збитків в сумі 19 462,08 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: