Номер провадження: 22-ц/785/2268/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна посилаючись на те, що позивач прийняв від ТОВ Санаторій Росія квартиру за актом прийому-передачі № 97 від 02.03.2006 року, згідно з яким для проживання необхідно було виконати всі ремонтні роботи.

Позивачем було виконано всі необхідні роботи в даній квартирі, після здійснення яких позивач разом з родиною проживав у ній фактично з 2006 року по липень 2011 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2009 року визнано недійсним договір купівлі-продажу кв. № 40 у будинку № 60 по Французькому бульвару в м. Одесі, укладеного між ТОВ Санаторій Росія та ОСОБА_2 та визнано право власності на вказану квартиру за відповідачем ОСОБА_4 у порядку спадкування.

Позивач посилався на те, що відповідач став набувачем майна, створеного позивачем, яке не може бути відокремлене від квартири без завдання ушкоджень і є її невідємною частиною та вважає, що у відповідача виник обовязок перед позивачем щодо відшкодування вартості такого майна. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, який у подальшому було уточнено, та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість ремонту, здійсненого у кв. № 40 в будинку № 60 по Французькому бульварі в м. Одесі в розмірі 218632 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 5686,32 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 27 січня 2014 року заяву представника позивача задоволено, заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження квартири № 40, в буд. № 60 по Французькому бульвару у м. Одесі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Скасовано заборону ОСОБА_4 та іншим особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження квартири № 40, в буд. № 60 по Французькому бульвару у м. Одесі від 27.01.2014 року.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 02 березня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ Санаторій Росія підписано акт прийому-передачі № 97 квартири № 40, по Французькому бульвару, 60 в м. Одесі, із зазначенням, що для проживання в ній слід виконати всі роботи штукатурні, підключення та розводка до системи опалення, водопостачання, каналізації, встановлення сантехнічних приладів, електропроводки, розетки, вимикачі, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивачем для виконання в зазначеній вище квартирі ремонтних робіт 06.03.2006 року укладено договір на виконання підрядних робіт з ПВКП Рембудналадка, що підтверджено копією договору, наявного в матеріалах справи.

Роботи у вказаній квартирі були виконані на загальну суму 124292 грн., що вбачається з акту виконаних робіт по ремонту кв. №40 по Французькому бульвару, 60 в м. Одесі, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивачем в позові зазначено, що після здійснення ремонтних робіт у вказаній квартирі позивач разом з сімєю переїхав до неї жити.

В подальшому 05.07.2007 року між ТОВ Санаторій Росія та ОСОБА_2П. укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, за реєстровим № 3703, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5

29.05.2009 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі за позовом Прокуратури м. Одеси до ТОВ Санаторій Росія та ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ТОВ Санаторій Росія за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності в порядку спадкування, визнано недійсним договір купівлі-продажу кв. № 40, у буд. № 60 на Французькому бульварі в м. Одесі, укладений між ТОВ ТОВ Санаторій Росія та ОСОБА_2 від 05.07.2007 року та визнано право власності на зазначену квартиру за відповідачем ОСОБА_4 у порядку спадкування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту прийому передачі квартири № 40 в будинку № 60 по Французькому бульвару в м. Одесі від 21.07.2011 року ОСОБА_2 передав, а представник Фрай ОСОБА_9 прийняв вказану квартиру в задовільному стані, відсутні всі міжкімнатні двері, а також двірні перегорожі. Отоплювальна система, сантехніка, електрика в нормі, видимі пошкодження відсутні, електричний лічильник опломбований.

Позивач посилається на ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, та на ст. 1213 ЦК України, відповідно до якої, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Районним судом правильно звернуто увагу на те, що предметом позову є безпідставно отримані блага, майно, що регулюються інститутом безпідставно отриманого чи збереженого майна, предметом якого є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і врегульовані спеціальним інститутом цивільного права.

Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного зберігання є набуття майна за рахунок іншої особи та відсутність правової підстави для набуття майна за рахунок іншої особи, тобто відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що поліпшення квартири, вартість якого просив стягнути з відповідача, він провів для власного користування після передачі йому цієї квартири ТОВ Санаторій Росія.

Правовий статус майна, яке отримано внаслідок недійсного правочину регулюється положеннями чинного законодавства. При витребуванні майна, яке було предметом правочину, що визнаний судом недійсним, слід посилатись на ст.. 216 ЦК України.

Витребування майна, яке було поліпшено добросовісним набувачем регулюється нормами цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Крім того, позивач надає експертне дослідження від 21.05.2014 року, відповідно до висновку ринкової вартості проведених в квартирі №40 в будинку 60 по Французькому бульварі в м. Одесі ремонтних та оздоблювальних робіт становить 218632 грн.

На думку колегії суддів, районний суд дійшов правильного висновку, що наданий позивачем експертний висновок експертного дослідження від 21.05.2014 року не може бути доказом по справі, оскільки не відповідає вимогам, встановлених законом для проведення судово-технічної експертизи.

Висновок експерта стосується всієї квартири, однак предметом спору є тільки ремонтні роботи, які на думку позивача поліпшили стан квартири.

Також експерт склала висновок без обстеження квартири на підставі документів … виходячи із задовільного (жилого) на теперішній час стану квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, ремонтні роботи у квартирі були проведені до набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру. Будь-яких доказів, за яких позивач мав право на проведення ремонтних робіт до укладання договору купівлі- продажу позивач не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального та процесуального права як на підставу для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованим, оскільки спростовано дослідженими доказами.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

ОСОБА_10