Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1723/15-ц
Провадження № 2/483/608/2015
27 жовтня 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря Данилової А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
27 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, предметом якого є: розірвання договору б/н оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1; стягнення з ОСОБА_2 плати за користування комунальними послугами за період з серпня 2015 року по час виселення з квартири; стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по договору оренди від 07 жовтня 2014 року в сумі 7 605 грн 72 коп..
07 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних вимог і просив: стягнути з відповідачки заборгованість по договору оренди в сумі 6 832 грн 16 коп., з яких 3 368 грн 16 коп. заборгованість зі сплати комунальних послуг, 3 464 грн заборгованість по оплаті орендної плати.
Зменшивши 27 жовтня 2015 року позовні вимоги, ОСОБА_1 просив: стягнути з ОСОБА_2 6 390 грн 67 коп., з яких: 1 390 грн 67 коп. заборгованість з оплати комунальних послуг, 5000 грн заборгованість з оплати орендних платежів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди квартири, згідно з яким позивач передав відповідачці в оренду належну йому квартиру строком до 01 жовтня 2015 року на умовах платності і строковості. Оскільки ОСОБА_2 свої зобовязання за договором не виконує, має заборгованість зі сплати комунальних послуг та орендної плати, ОСОБА_1 змушений звернутися з позовом до суду.
В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, дав пояснення, що після укладення договору оренди у 2014 році ОСОБА_2 частково сплатила орендну плату в сумі 1000 грн та особисто сплачувала комунальні послуги. Однак, з часом позивач виявив заборгованість по сплаті послуг та почав сам сплачувати по рахунках, а відповідачка повертала сплачені кошти. Так, особисто ОСОБА_2 сплатила 992 грн 64 коп. на погашення вартості спожитих послуг і ще 4 538 грн компенсувала відповідачу після сплати останнім по рахунках надавачів послуг. Загалом вартість спожитих відповідачкою послуг склала 6 921 грн 31 коп., а тому стягненню підлягає 1 390 грн 67 коп., що є різницею між вартістю спожитих послуг та сплаченими і компенсованими відповідачкою платежами (6 921 грн 31 коп. 992 грн 64 коп. 4 538 грн = 1 390 грн 67 коп.). Крім того, стягненню підлягає заборгованість з орендної плати у сумі 5000 грн, яка становить різницю між належними до сплати платежами в сумі 6000 грн та сплаченою сумою 1000 грн. В підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок понесених ним витрат та сплачених відповідачкою коштів (а.с. 52, 53).
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки (а.с. 41) та конвертом, надісланим за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_2, який повернувся з позначкою відділу поштового звязку про те, що ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає (а.с. 51).
Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 березня 2012 року Першою Очаківською державною нотаріальною конторою, належить квартира АДРЕСА_2.
07 жовтня 2014 року між ОСОБА_1, з одного боку, та ОСОБА_2, з другого боку, був укладений договір оренди вказаної квартири (надалі Договір) (а.с. 6).
Як вбачається з п. 4.1 Договору, квартира передана в оренду строком до 01 жовтня 2015 року. Розмір орендної плати складає 500 грн (п. 5.1. Договору).
Комунальні послуги, які споживає орендар в квартирі, що орендується, сплачуються орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій (п. 6.1 Договору).
Строк дії договору закінчується 01 жовтня 2015 року (п. 13.2 Договору).
З долучених до матеріалів справи копій квитанцій вбачається, що за період з лютого по вересень 2015 року ОСОБА_1 було сплачено 3 293 грн за послуги з опалення квартири (а.с. 18-21).
Судом також встановлено, що з лютого по 06 жовтня 2015 року позивачем сплачено 1 192 грн 72 коп. в рахунок оплати послуг з газопостачання. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій на 194 грн 08 коп. та 998 грн 64 коп. (а.с. 45, 57).
З вересня по 06 жовтня 2015 року (час звільнення відповідачкою квартири) позивач сплатив 53 грн 95 коп. в рахунок заборгованості по оплаті електропостачання (а.с. 56).
Позивачем також сплачено вартість послуг за водопостачання в сумі 255 грн, що підтверджується прибутковими касовими ордерами на суми 17 грн та 238 грн (а.с. 46).
Оплата вартості обслуговування будинку за період з лютого по 06 жовтня 2015 року включно становила 1134 грн, які, згідно з квитанцією були сплачені позивачем ОСББ «Городок» (а.с. 44).
З виписки по картці ОСОБА_1 та його власних пояснень вбачається, що ОСОБА_2 на користь позивача було сплачено 2032 грн (а.с. 22-25).
Позивач пояснив, що ще 2 506 грн відповідачка сплатила на іншу карку (а.с. 29).
Позивач також підтвердив ту обставину, що наприкінці 2014 року відповідачка сплатила йому 1000 грн в рахунок платежів за оренду квартири.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд виходить з такого.
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання (ч. 1 ст. 621 ЦК України).
За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України).
Статтею 815 ЦК України визначено обовязки наймача, серед яких, зокрема, обовязок використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані; своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця (ст. 820 ЦК України).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням викладеного, а також того факту, що відповідачка договірні зобовязання перед позивачем не виконала і останній довів суду розмір суми заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність їх задоволення.
За змістом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що при подачі позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.427099235.1 від 26 серпня 2015 року (а.с. 1).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачки суму заборгованості за договором оренди та судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,-
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт ЕР233053, виданий Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області 09 лютого 2006 року), на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди квартири від 07 жовтня 2014 року в сумі 6 390 (шість тисяч триста девяносто) гривень 67 коп., з яких: 1 390 (одна тисяча триста девяносто гривень) 67 коп. заборгованість за спожиті комунальні послуги, 5000 (пять тисяч) гривень заборгованість з орендної плати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт ЕР233053, виданий Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області 09 лютого 2006 року), на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання нею копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: