АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3939/15-ц
Провадження №22-ц/774/1893/К/15 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 81 (ІІІ) Рибаєв О.А.
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ про закриття виконавчого провадження, повернення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ Серженко Л.К.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2015 року вказана скарга ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України повернута заявнику у зв'язку з її непідсудністю суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати посилаючись на порушення судом норми матеріального та процесуального права, зокрема того, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» чітко зазначено,що скарга подається до суду за місцем знаходження оскаржуваного органу, враховуючи те що скарга подана на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ Серженко Л.К., апелянт вважає що вона дотрималась правил підсудності.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що відповідно до вимог ч.2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду який видав виконавчий документ. Тому, скаржнику для вирішення спору потрібно звернутися до належного суду, а саме до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Таким чином, за правилами цивільного процесуального законодавства предметом оскарження можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Ця норма дії закріплена також і в пункті 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду зі скаргою на дії Довгинцівського ДВС ОСОБА_2 просила суд, окрім іншого зобов'язати Довгинцівський ДВС повернути утримані з її пенсії грошові кошти, які були списані з її пенсійного рахунку на сплату проведення виконавчих дії та виконавчого збору, про що свідчать додані до матеріалів справи «Відомості про відрахування». /а.с. 8/

Зазначене , в суді апеляційної інстанції, підтвердила і сама ОСОБА_2

Тобто, в даному випадку ОСОБА_2, оскаржує до суду за правилами цивільного судочинства постанови державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС КМУЮ про правомірність дії державного виконавця щодо стягнення (списання) з її пенсійного рахунку виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Пунктом 13 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом п.7 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

У п.6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Водночас, у п.7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року роз'яснено, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Суд в свою чергу, на зазначене уваги не звернув та не визначився із підвідомчістю даної справи, а саме в якому порядку цивільного чи адміністративного судочинства підлягає розгляду скарга ОСОБА_2, оскільки в скарзі є посилання як на норми ЦПК України так і на норми КАС України та передчасно постановив ухвалу про повернення скарги заявнику у зв'язку з її непідсудністю суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, які призвели до невірного вирішення даного питання, а тому ухвала судді підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2015 року скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ про закриття виконавчого провадження, повернення коштів, направити до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: