Справа № 359/3679/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/5393/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко В. Д.
Категорія 26 24.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кашперської Т. Ц., Сушко Л. П.,

при секретарі: Петленко І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

У квітні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 жовтня 2011 року уклав з ОСОБА_2 договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік суму залишку заборгованості.

Розмір кредитного ліміту за вказаним договором неодноразово змінювався і станом на 29 грудня 2012 року становив 8000 гривень, а також видав відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». ОСОБА_2 зобов'язувалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 зобов'язувалася сплачувати комісію у розмірі 3% від суми операції. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 15120 гривень 76 копійок, що складається: із заборгованості за кредитом -7774 гривень 58 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом -5749 гривень 95 копійок, комісії - у розмірі 400 гривень, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 696 гривень 23 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 жовтня 2011 року у розмірі 15 120,76грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Скаргу обґрунтовувала тим, що судом неправильно застосовані норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2011 року сторони уклали договір. За вказаним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Розмір кредитного ліміту за вказаним договором неодноразово змінювався та станом на 29 грудня 2012 року становив 8000 гривень. Також банк видав відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

ОСОБА_2 зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 зобов'язалася сплачувати комісію у розмірі 3% від суми операції. Вказані обставини підтверджуються довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.5), анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.6), довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7) та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-22), Правилами користування платіжною карткою (а.с.23-32).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Судом встановлено наявність боргу за кредитним договором у загальному розмірі 15120 гривень 76 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 31 січня 2015 року (а.с.4).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позовних, оскільки відповідач порушив вимоги «Умов та правил надання банківських послуг», внаслідок чого виникла заборгованість. Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, а також узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які судом правильно застосовані.

Посилання у скарзі на необхідність застосування судом першої інстанції вимоги ст. 614 ЦК України, відповідно до якої відповідальність за порушення зобов'язання настає за наявності вини, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. На підтвердження відсутності своєї вини у невиконанні зобов'язання відповідач посилається на те, що у неї невідома особа викрала особисті документи та банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк», з якої 05 грудня 2013 року зняла грошові кошти. До матеріалів справи була додана довідка Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідно до якої звернення ОСОБА_2 щодо втрати документів зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 14679 від 05.12.2013 року (а.с.51). Відповідно до витягу з кримінального провадження 05 грудня 2013 року невідома особа здійснила крадіжку жіночої сумки та банківської картки і близько 10 години 45 хвилин зняла грошові кошти з вказаної банківської карточки, чим завдала ОСОБА_2 матеріальну шкоду (а.с.52).

Особи, які вчинили крадіжку та зняли кошти з банківської картки, слідством не встановлені. Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала факт повідомлення будь-кому коду банківської картки та не змогла пояснити, яким чином з картки були зняті кошти сторонньою особою.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що відповідальною за належне виконання договірних зобов'язань є відповідач і підстави для звільнення від відповідальності відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді