Справа №339/375/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

з участю: секретаря: Стельмах М.Ю.,

позивачки: ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_2,

представника відповідачів: ОСОБА_3І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що у звязку із відсутністю можливості її доступу до житлового будинку, який побудовано нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_4, а також неможливістю доступу працівника ОБТІ для проведення інвентарних замірів, виключається можливість виготовлення технічного паспорта на житловий будинок, внаслідок чого неможливо оформити документи про визнання права власності на будинок. Просить зобов'язати відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути та не чинити перешкоди у доступі до двохповерхового житлового будинку за адресою: Івано-Франківська область, Болехівська міська рада. с.Тисів, вул. Гребенюка,12, позначений літерою Г у технічному паспорті від 16.02.2009року, а також зобов'язати відповідачів забезпечити доступ в житловий будинок працівників Івано-Франківського ОБТІ та РПВНМ для проведення інвентаризаційних замірів двохповерхового житлового будинку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 позов підтримали із значених у позовній заяві підстав та просили його задоволити. Додатково пояснивши, що 18.05.2015 року позивачка разом із батьком та представником БТІ прийшли до будинку за адресою: Івано-Франківська обл., Болехівська міська рада. с.Тисів, вул. Гребенюка,12, для проведення обмірів. Однак, до вказаного будинку їх не пустила відповідачка ОСОБА_6, яка являється сестрою колишнього чоловіка.

Також представник ОСОБА_2 посилався на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 року, згідно з яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено, у зв»язку із тим, що при розгляді справи у суді першої інстанції порушуються права ОСОБА_1 так як остання не була залучена до участі у даній справі.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що позивачка не має відношення до будинку за адресою: Івано-Франківська обл., Болехівська міська рада. с.Тисів, вул. Гребенюка,12. А її довірителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинили перешкод у доступі до будинку, так як перебували і перебувають закордоном.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій зазначив, що у звязку із сімейними обставинами та станом здоровя не може взяти участь у судовому засіданні, просить справу розглядати у його відсутності (а. с. 34).

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася подала до суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначила, що вказаний позов вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Пояснивши, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутні 18.05.2015 року під час візиту ОСОБА_1 до будинку №12 по вул. Гребенюка в с. Тисів та не чинили їй перешкоди у доступі до будинку. ОСОБА_4 з квітня 2015 року перебуває на заробітках у Російській Федерації, а ОСОБА_5 був відсутній вдома. Позивачка не проживає у спірному будинку, будь-яких законних підстав на доступ до будинку № 12 по вул. Гребенюка в с. Тисів у ОСОБА_1 не було. У звязку із цим ОСОБА_6 на законних підставах не впустила позивачку у будинок. Щодо літньої кухні, яка в технічному паспорті зазначена літерою Г, вказана споруда не має статусу житлового будинку, як про це у позові зазначає позивачка, а є господарською спорудою, яка належить до будинковолодіння №12 по вул. Гребенюка в с. Тисів. Реконструкція та добудова цієї споруди проводилась самовільно без будь-яких документів, а тому самовільно збудованою, що не може будити обєктом визнання права власності та поділу між подружжя як обєкту нерухомості. Просить відмовити у задоволені вищезазначеного позову (а.с.31).

Свідок ОСОБА_7 - батько позивачки пояснив, що будинок №12 по вул. Гребенюка в с.Тисів будували спільно із ОСОБА_4 без належних на те документів на подвір»ї, яке належить родині відповідача. Також зазначивши, що 18.05.2015 року прибув разом із позивачкою до зазначеного будинку для проведення обмірів представником ОБТІ, однак відповідачка ОСОБА_6 не допустила їх до будинку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України, визначені способи захисту, які застосовуються судом, зокрема здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 ч.4 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 06.09.2005р. по 12.09.2014року, що підтверджується рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області (а.с.7). За час шлюбу в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_8, 01.03.2013 р.н.(а.с.8-9).

Згідно рішення Болехівського міського суду від 28.12.2009 року вбачається, що за ОСОБА_9 визнано право власності на спадкове майно (будинковолодіння), що знаходиться по вул. Гребенюка, 12 с. Тисів, Болехівської міської ради (а.с.10). Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення суду від 25.12.2009 року скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с.16-17).

Встановлено та підтверджено у судовому засіданні, що позивачка ОСОБА_1 разом із дітьми проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, Болехівської міської ради.

Згідно технічного паспорта виданого ОСОБА_4 вбачається, що житловий будинок позначеною літерою А площею 30,1 кв.м., майстерня позначеною літерою Б площею 18,7 кв.м., стодола позначеною літерою В площею 39,2 кв.м., літньої кухні Г, криниці №1, огорожі № 2 площею 73,5 кв.м. (а.с. 18-20).

Згідно висновку Долинського РВ УМВС Івано-Франківської області встановлено, що 18.05.2015 року в чергову частину поступило повідомлення від чергового Болехівського МВМ ОСОБА_10 про те, що жителька с. Бубнище, Болехівської міської ради ОСОБА_1 заявила про те, що 18.05.2015 року близько 13:00 год. сестра її колишнього чоловіка ОСОБА_6 жителька с.Тисів, Болехівської міської ради не пускала у спільний будинок її та працівника ОБТІ, для проведення замірів на виготовлення технічного паспорта (а.с.21).

Відповідно до довідки від 17.11.2014р. за № 1635 виданої виконавчим комітетом Тисівської сільської ради, Івано-Франківської області вбачається, що в с.Тисів, по вул. Гребенюка, 10 зареєстровані і проживають наступні громадяни: ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 голова домогосподарства, ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина, ОСОБА_4,1981р.н.- син, ОСОБА_6, 1983р.н. дочка, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 зять, ОСОБА_13, 2004р.н. - онук, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 онука (а.с.22).

Згідно довідки за № 02.2-13/362 від 20.10.2015року виданої Тисівською сільською радою повідомлено, що на даний час по вул. Гребенюка,12 в с.Тисів Болехівської міської ради зареєстровані і проживають ОСОБА_15,ІНФОРМАЦІЯ_6 голова домогосподарства та ОСОБА_16, 02.03.1940р.н. дружина (а. с. 68).

Позивачці в ході судового розгляду було роз'яснено, що за змістом норми частини 1 статті 33 ЦПК України суду не надано право залучати без клопотання позивача належного відповідача до справи у якості співвідповідача та якщо в ході судового розгляду буде встановлено, що відповідач дійсно неналежний, то суд відмовляє у задоволенні позову до неналежного відповідача.

Вказаний висновок суду щодо виключного права позивача на заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі інших співвідповідача кореспондується з пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2.06.2009 N 2 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".

Отже, суд вважає, що належним співвідповідачами за заявленим ОСОБА_1 позовом мають бути і ОСОБА_16 та ОСОБА_15, які зареєстровані та проживають в будинку за адресою: Івано-Франківська обл., Болехівська міська рааа. с. Тисів, вул. Гребенюка,12.

Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідно з якими передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.

Отже, вище наведене свідчить про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а тому суд повинен установити, чи дійсно порушені права позивачки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставинні, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, враховуючи вищезазначені вимоги ст. 60 ЦПК України та виходячи з принципу змагальності незалежно від того, доводить відповідач відсутність фактів підстави позову чи ні, загальне правило розподілу доказових обов'язків залишається незміненим і тягар доказування не переходить від однієї сторони до іншої і підставу позову повинен довести саме позивач.

Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що у встановлений законом порядок органом місцевого самоврядування виділялася земельна ділянка для будівництва житлового будинку с. Тисів, вул. Гребенюка,12, а також правовстановлюючих документів на зазначений в позовній заяві житловий будинок.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чинили 18.05.2015року перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні користування та розпорядження майном, оскільки перебували за межами господарства.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачка не надала доказів порушення відповідачами її права, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст. 16, 317-321, 391 ЦК України, керуючись ст. 3, 10,11, 60, 80, 88,213-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.Б. Сметанюк