АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача: Шкоріної О.І.,

суддів: Волошиної В.М., Саліхова В.В.,

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: представника Департаменту ДВС МЮУ - Сивокозова О.М.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, з вилученням паспортного документа, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщук В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, з вилученням паспортного документа.

Справа № 761/567/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10818/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Подання обґрунтовував тим, що відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 2-3156/09/09 від 12 грудня 2010 року виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитом в сумі 17 496 313, 56 грн.

22 вересня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено боржнику семиденний строк на самостійне виконання рішення суду, копію якого направлено сторонам виконавчого провадження.

На день звернення до суду сума заборгованості не погашена навіть частково і боржник не вчиняє жодних дій для її погашення, тобто ухиляється від погашення існуючої заборгованості та виконання рішення суду. У зв'язку з тим, що захист прав стягувача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення, а також враховуючи значну суму заборгованості, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон з тимчасовим вилученням паспортного документу, ОСОБА_3 до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року, зобов'язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду громадянина України ОСОБА_3, а в разі вилучення у нього паспортного документу для виїзду за кордон - надіслати його у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ за місцем видачі.

УхвалоюШевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщук В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, з вилученням паспортного документа.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року із врахуванням ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «Неос Банк», заборгованості за кредитним договором № 002-4/2008 від 22 січня 2008 року в розмірі 17 496 313, 56 грн., за яким здійснюється виконавче провадження № 44819614 від 22 вересня 2014 року.

Зобов'язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду громадянина України ОСОБА_3, а в разі вилучення у нього паспортного документу для виїзду за кордон - надіслати його у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ за місцем видачі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року виправлено описку в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року щодо зазначення вірної дати народження боржника ОСОБА_3, як ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на її незаконність, неправильне застосування судом норм чинного законодавства. Вважає ухвалу такою, що порушує його право на вільний вибір пересування.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби - Сивокозов О.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3 з вилученням паспортного документа, суд першої інстанції виходив із наявності у особи невиконаних грошових зобов'язань покладених на неї судовим рішенням та факту ухилення останнього від їх виконання.

Колегія суддів вважає висновок суду правильним з огляду на наступне.

В провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 12 лютого 2010 року Подільським районним судом м. Києва на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк Кіпру» суми заборгованості за кредитним договором №002-4/2008 від 22 січня 2008 року в розмірі 17 496 313, 56 грн. шляхом звернення стягнення на групу нежитлових приміщень в м. Києві.

Ухвалою 18 жовтня 2011 року змінено спосіб та порядок виконання вказаного рішення на стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк Кіпру» суму заборгованості за кредитним договором № 002-4/2008 від 22 січня 2008 року в розмірі 17 496 313, 56 грн. шляхом звернення стягнення на інше майно, належне боржнику та виявлені джерела доходів.

Постановою державного виконавця від 29 грудня 2014 року змінено назву сторони стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Банк Кіпру» на ПАТ «Неос Банк».

На момент звернення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, з вилученням паспортного документа, рішення суду не виконане.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

22 вересня 2014 року постановою державного виконавця Сіщуком В.В. накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони його відчуження. Зазначену постанову направлено на виконання до державних контролюючих органів.

25 грудня 2014 року державним виконавцем повторно направлено лист боржнику, у якому запропоновано погасити борг перед стягувачем і надати інформація про наявність майна чи коштів для вчинення дій щодо погашення боргу.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що боржником не вчинено дій, спрямованих на повне погашення заборгованості, боржник умисно та свідомо не виконує рішення суду, до державного виконання не з»являється, відомості про свої доходи та майно не надає..

Доводи апеляційної скарги щодо не отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а отже необізнаність останнього про його обов'язок повернення заборгованості, яка стягнута за рішенням суду, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність у цій справі судових рішень, зокрема ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2014 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця про встановлення ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду за межі України ( а.с.94-95), дають підстави вважати, що боржнику було відомо про наявність виконавчого провадження.

Крім того, як убачається з рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 29 липня 2015 року ОСОБА_3 протягом 2009-2011 років без згоди банку відчужив третім особам нежитлові приміщення, які були передані останнім в іпотеку банку.

Такі дії боржника свідчать про ухилення від виконання рішення суду, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для обмеження особи у праві виїзду за межі України ґрунтується на встановлених обставинах та вимогах закону, доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Постановляючи ухвалу суд повно з'ясував всі обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання, а тому ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року підлягає залишенню без змін, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає..

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 303, 311-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: