Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Боровікова А.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/534/15
26 жовтня 2015 року Справа № 22ц/778/5026/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекспрес" на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекспрес" про стягнення несплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, (який згодом уточнив) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекспрес" (далі-Товариство) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, посилаючись на те, що він працював на підприємстві відповідача на посаді електромеханіка ліфтів. 31.12.2014 року звільнився з роботи за власним бажанням. При звільненні Товариство не сплатило йому заборгованість по заробітній платі, яка на час звільнення становила 1524 грн. 24 коп.. Тому, прохав присудити зазначену суму, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 7107 грн. 04 коп., інфляційні втрати на суму 943 грн. 75 коп., всього 9575 грн. 03 коп..

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.07.2015 року з'явленні вимоги задоволені частково на суму 7093 грн. 44 коп..

У скарзі Товариство покликало скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, вказуючи на те що суд неправильно визначив обставини спору та невірно застосував норми матеріального права щодо нарахування сум належних для виплати позивачу за заявленими вимогами у справі.

Учасники процесу до суду не прибули. Про час і місце слухання справи повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в зв'язку з неправильним встановленням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 працював у Товаристві на посаді електромеханіка ліфтів (а.с.4-б).

Судом встановлено, що з 31 грудня 2014 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП (а.с.4-б).

При звільненні заявника з роботи з ним не проведено повний розрахунок.

Право на своєчасне отримання винагороди за працю гарантовано ст.43 Конституції України та відноситься до основних прав та свобод громадянина, тому своєчасна виплата заробітної плати є конституційним обов'язком роботодавця.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положеннями ст. 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно із п.5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

Задовольняючи частково заявлені вимоги, суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що розмір несплаченої заробітної плати за грудень 2014 року становить 1524 грн. 24 коп. й саме про це свідчать дані наведені у відомості Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя (а.с.23).

Втім, із офіційної довідки Товариства слідує, що при звільненні позивачу не було виплачено заборгованість із заробітної плати за грудень 2014 року у розмірі 1226 грн. 10 коп.(Довідка Товариства а.с.69).

Отже, із наведеного видно, що суд невірно встановив дійсний розмір заробітної плати заявника за грудень 2014 року.

Також матеріали справи свідчать і про те, що зазначена сума була видана працівнику 08.06.2015 року (Відомість про виплату грошей а.с.76).

Суд нагадує, що період затримки, починається з січня 2015 року по 08.06.2015 року та становить 104 дні.

З огляду на розмір заробітної плати позивача за останні два місяці середньоденна заробітна плата дорівнює 65 грн. 68 коп.. Зазначена величина визначена позивачем та представником Товариства у судовому засіданні апеляційного суду не заперечувалась.

В такому разі, на користь позивача має бути присуджений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6830 грн. 72 коп. (104 дні х 65 грн. 68 коп.).

З огляду на викладене, рішення суду щодо стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути змінено.

Аргументи скарги щодо відсутності у підприємства коштів на своєчасну сплату заробітної плати, у зв'язку зі спором про прийняття Комунальним підприємством "Основаніє" виконаної роботи за замовленням не можуть бути прийняті до уваги, оскільки це не позбавляє працівника на оплату його роботи на підприємстві відповідача.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.07.2015 року у цій справі в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7093 грн. 44 коп. змінити на суму 6830 грн. 72 коп..

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: