У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» в місті Харкові до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Тімекс» в особі керуючого санацією ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» в місті Харкові (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України) звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 березня 2007 року між банком та ТОВ «Тімекс» укладено Генеральну угоду № 6807 № 4 з усіма змінами та доповненнями з загальним лімітом заборгованості у розмірі 2 100 000 доларів США строком до 25 березня 2010 року. У рамках цієї Генеральної угоди між банком та позичальником укладено кредитний договір № 6807К 17 від 27 березня 2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого позичальнику відкрито мультивалютну кредитну лінію з лімітом заборгованості в еквіваленті 1 500 000 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 25 березня 2010 року; кредитний договір № 68608К21 від 06 жовтня 2008 року з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого позичальнику відкрито невідновлювану кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості у розмірі 300 тис. доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 28 лютого 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 6807Z61 від 27 березня 2007 року, згідно якого останній передав в іпотеку банку житловий будинок з прибудовами літ. «Л-1» житловою площею 139,8 кв.м, загальною площею 209,5 кв.м та надвірними будівлями: гараж літ. «М», огорожа № 5 - 8 , замощення - «І», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю 700 830 грн. та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, заставною вартістю 262 тис. грн.

У квітні 2014 року банк збільшив позовні вимоги та зазначив, що у зв'язку з невиконанням позичальником ТОВ «Тімекс» зобов'язань станом на 24 березня 2014 року заборгованість за вказаними кредитними договорами збільшилася та становила 2 084 710 доларів США 16 центів, а саме за кредитним договором № 6807К 17 від 27 березня 2007 року заборгованість становила 1 783 372 доларів США 85 центів, що еквівалентно 18 184 161 грн. 26 коп., яка склалася з простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 1 598 912 доларів США 54 центи, що еквівалентно 16 303 311 грн. 71 коп., простроченої заборгованості за процентами у сумі 184 460 доларів США 31 центи, що еквівалентно 1 880 849 грн. 55 коп. та простроченою заборгованістю за комісією у сумі 846 грн. 31 коп.; заборгованість за кредитним договором № 68608К21 від 06 жовтня 2008 року становила в сумі 301 337 доларів США 31 центи, що еквівалентно 3 072 585 грн. 88 коп., яка склалася з простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 288 600 доларів США, що еквівалентно 942 709 грн. 90 коп., з простроченої заборгованості за процентами у сумі 12 737 доларів США 31 центи, що еквівалентно 129 875 грн. 98 коп.

Без згоди та повідомлення банку ОСОБА_3 змінив адресу предмету іпотеки з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 та зареєстрував предмет іпотеки на праві власності за іншою фізичною особою - ОСОБА_4, яка є власником заставленого майна.

У зв'язку з цим позивач просив визнати право іпотеки за банком на житловий будинок з прибудовами в літ. «Л-1» житловою площею 139,8 кв.м, загальною площею 209,5 кв.м та надвірними будівлями: гараж літ. «М», огорожа № 5-8, замощення - «І» та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_1), які є предметом іпотеки за іпотечним договором № 6807Z61 від 27 березня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 882; у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на житловий будинок з прибудовами в літ. «Л-1» житловою площею 139,8 кв.м, загальною площею 209,5 кв.м та надвірними будівлями: гараж літ. «М», огорожа № 5-8, замощення - «І» та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_1), які є предметом іпотеки за іпотечним договором № 6807Z61 від 27 березня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 882 із застосуванням способу реалізації, передбаченого ст. ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на час проведення таких прилюдних торгів для задоволення кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк", яке має вищий пріоритет щодо вказаного нерухомого майна у сумі 2 084 710 доларів США 16 центів, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 24 березня 2014 року становить 21 256 747 грн. 14 коп. та 846 грн. 31 коп. за комісією.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що діяльність ТОВ «Тімекс» на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року є припиненою, відповідні дані внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 10 лютого 2013 року, боргові зобов'язання ТОВ «Тімекс» припинені, тому іпотека як похідне зобов'язання за договором кредиту, укладеним з ТОВ «Тімекс», також припинилася.

Такий висновок судів не відповідає вимогам закону та не ґрунтується на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 27 березня 2007 року між банком та ТОВ «Тімекс» укладено Генеральну угоду № 6807 № 4 з усіма змінами та доповненнями з загальним лімітом заборгованості у розмірі 2 100 000 доларів США строком до 25 березня 2010 року (а. с. 10-20 т. 1).

У рамках цієї Генеральної угоди між банком та позичальником укладено кредитний договір № 6807К 17 від 27 березня 2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого позичальнику відкрито мультивалютну кредитну лінію з лімітом заборгованості в еквіваленті 1 500 000 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 25 березня 2010 року (а. с. 33-42); та кредитний договір № 68608К21 від 06 жовтня 2008 року з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого позичальнику відкрито невідновлювану кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в розмірі 300 тис. доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 28 лютого 2010 року (а. с. 21-32 т. 1).

У забезпечення виконання зобов'язань між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 6807Z61 від 27 березня 2007 року, згідно якого останній передав в іпотеку банку житловий будинок з прибудовами літ. «Л-1» житловою площею 139,8 кв.м, загальною площею 209,5 кв.м та надвірними будівлями: гараж літ. «М», огорожа № 5 - 8 , замощення - «І», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю 700 830 грн. та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, заставною вартістю 262 тис. грн. (а. с. 43-46 т. 1).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Тімекс» кредитних зобов'язань станом на 24 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 2 084 710 доларів США 16 центів, а саме за кредитним договором № 6807К 17 від 27 березня 2007 року заборгованість становила 1 783 372 доларів США 85 центів, що еквівалентно 18 184 161 грн. 26 коп., яка склалася з простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 1 598 912 доларів США 54 центи, що еквівалентно 16 303 311 грн. 71 коп., простроченої заборгованості за процентами у сумі 184 460 доларів США 31 центи, що еквівалентно 1 880 849 грн. 55 коп. та простроченої заборгованості за комісією у сумі 846 грн. 31 коп.; заборгованість за кредитним договором № 68608К21 від 06 жовтня 2008 року становила 301 337 доларів США 31 центи, що еквівалентно 3 072 585 грн. 88 коп., яка склалася з простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 288 600 доларів США, що еквівалентно 942 709 грн. 90 коп., з простроченої заборгованості за процентами у сумі 12 737 доларів США 31 центи, що еквівалентно 129 875 грн. 98 коп.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

З витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14 листопада 2014 року вбачається, що ТОВ «Тімекс» на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року є ліквідованим, відповідні дані внесено до реєстру 10 лютого 2013 року (а. с. 166-167 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-52цс13 від 11 вересня 2013 року).

Разом з тим, як зазначалося вище, ТОВ «Тімекс» є ліквідованим на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року. Дані про ліквідацію цієї юридичної особи були внесені до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців саме на підставі вказаної ухвали.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», така містить наступні доводи:

- ухвала господарського суду Харківської області від 31 січня 2013 року скасована постановою Харківського апеляційного господарського суду від 1 квітня 2013 року;

- постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2013 року було направлено до відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції для скасування запису про припинення діяльності ТОВ «Тімекс»;

- відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вказану постанову не виконує, у зв'язку з чим позивачем пред'явлено позов про визнання такої бездіяльності протиправною.

Проте суд апеляційної інстанції належної оцінки зазначеним доводам не дав, не обговорив питання про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, оскільки від результату розгляду справи про визнання протиправною бездіяльності реєстраційної служби залежить правильність вирішення даної справи.

Оскільки всупереч вимогам ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не дав належної оцінки вищенаведеним доводам апеляційної скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України судом не враховані норми матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко