Справа №173/234/15-ц
Провадження №2/173/330/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 жовтня 1979 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Останні вісім років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна не має.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у своїй заяві позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 жовтня 1979 року Золотоніським районним відділом ЗАГС Черкаської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 379 та видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с. 4).

Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2007 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння та небажання зберегти подружжя шлюб та сім'ю.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Оскільки від відповідача не надійшла до суду заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 жовтня 1979 року Золотоніським районним відділом ЗАГС Черкаської області (актовий запис № 379) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 243 грн. 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Сторони мають право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко