УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Болотова Є.В., Слободянюк С.В.

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорбук», треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Всеукраїнська громадська організація Товариство «Знання», про визнання договорів недійсними, витребування майна, зобов'язання вчинити дії та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, за позовом третьої особи із самостійними вимогами Всеукраїнської громадської організації Товариство «Знання» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорбук», треті особи: перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про визнання права користування та витребування майна за апеляційною скаргою Всеукраїнської громадської організації Товариство «Знання» України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини звернувся до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Лорбук» із позовом про визнання недійсними договорів, витребування майна, зобов'язання вчинити дії та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Крім того, із самостійними позовними вимогами на предмет спору звернулась до суду третя особа: ВГО Товариство «Знання» України, в якому просила визнати за ВГО Товариство «Знання» України право користування нежитловими приміщеннями з №1 по №6 групи приміщень №96, №1, 2, 3 групи приміщень №97 загальною площею 121,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві на умовах договору оренди №08/00 від 01.03.2000, а також витребувати на свою користь вказані приміщення від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2011 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірного нежитлового приміщення площею 121, 3 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1

Справа № 753/3821/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1627/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2013 позовні вимоги першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини задоволено частково. Витребувано нежитлові приміщення з № 1 по № 6 групи приміщень №96, №1, 2, 3 групи приміщень №97 загальною площею 121,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві від ОСОБА_1 на користь Київської міської ради. Зобов'язано ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення з №1 по №6 групи приміщень №96, №1,2,3 групи приміщень №97 загальною площею 121,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ВГО Товариство «Знання» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 в частині задоволення позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах Київської міської ради та Головного управління культурної спадщини скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Лорбук», треті особи: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», ВГО Товариство «Знання» України про витребування майна та зобов'язання вчинити дії відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

10.04.2014 ОСОБА_1 звернулася із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2011.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2011 щодо накладення заборони на відчуження спірного нежитлового приміщення площею 121, 3 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ВГО Товариство «Знання» України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2011 залишити в силі, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтував тим, що у разі відмови у задоволенні позову вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішенням законної сили, таким рішенням може бути, зокрема, рішення суду касаційної інстанції. Відтак, скасування зазначених заходів після завершення стадії апеляційного провадження є передчасним.

Також вказував, що 08.04.2014 ВГО Товариство «Знання» подало касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2013 та на рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 і справа перебуває в провадженні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

В судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник ТОВ «Лорбук» проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2011 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірного нежитлового приміщення площею 121, 3 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 (а.с. 19).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2013 позовні вимоги першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини задоволено частково. Витребувано нежитлові приміщення з № 1 по № 6 групи приміщень №96, №1, 2, 3 групи приміщень №97 загальною площею 121,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві від ОСОБА_1 на користь Київської міської ради. Зобов'язано ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення з №1 по №6 групи приміщень №96, №1,2,3 групи приміщень №97 загальною площею 121,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ВГО Товариство «Знання» відмовлено (а.с. 20-29).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 в частині задоволення позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах Київської міської ради та Головного управління культурної спадщини скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління культурної спадщини до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Лорбук», треті особи: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», ВГО Товариство «Знання» України про витребування майна та зобов'язання вчинити дії відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відтак, на момент постановлення оскаржуваної ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 про скасування заходів забезпечення позову рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 набрало законної сили.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, доводи апелянта про те, що до перегляду судового рішення в касаційному порядку скасування заходів забезпечення позову є передчасним, визнаються такими, що не ґрунтуються на нормах чинного процесуального законодавства, оскільки норми наведеної статті не ставлять можливість вчинення такої процесуальної дії в залежність від факту перегляду рішення судом касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 рішення Шевченківського районного суду м. Києва та рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 було скасовано, справу передано на новий розгляду до суду першої інстанції.

Однак, дана обставина не свідчить про незаконність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 та не є підставою для її скасування, оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення. Станом на день постановлення оскаржуваної ухвали рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 скасовано не було.

Крім того, скасування заходів забезпечення позову не позбавляє позивача можливості повторного звернення до суду з аналогічною заявою у разі наявності підстав та необхідності у вжитті таких заходів.

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації Товариство «Знання» України відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: Є.В. Болотов

С.В. Слободянюк