Провадження №22-ц/784/188/15
Провадження №22 - ц/784/188/15 Суддя суду першої інстанції Тихонова Н.С.
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І, Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Свіщук О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 листопада 2014 року, постановлену за заявою ОСОБА_5 про відстрочку виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року, ухваленого за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

В заяві зазначено, що на теперішній час наявні обставини, які утруднюють виконання вищевказаного судового рішення про виселення, оскільки касаційною інстанцією відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на вказане заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року, ухвалені у даній справі, а також Ленінським районним судом міста Миколаєва відкрито провадження за позовом ОСОБА_5 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та витребування майна.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_5 просив відстрочити виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року до розгляду його касаційної скарги, а також розгляду Ленінським районним судом міста Миколаєва позовної заяви про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та витребування майна.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 листопада 2014 року постановлено відстрочити виконання рішення суду по справі №2/489/306/2014 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. За вимогами ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, і виконуються у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

За правилами ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Під відстрочкою виконання розуміється перенесення строку виконання рішення.

При цьому, законодавець допускає відстрочку виконання судового рішення лише за наявності у боржника виняткових обставин, які перешкоджають йому негайно виконати судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні двокімнатною квартирою, яка належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом виселення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1

14 жовтня 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист №2/489/306/14 на примусове виконання зазначеного судового рішення.

17 жовтня 2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/489/306/14.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судового рішення є неможливим до розгляду касаційною інстанцією скарги ОСОБА_5

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, на порушення вимог ст.373 ЦПК України, заявником не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, не надано жодних доказів на підтвердження складного збігу обставин, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, на що місцевим судом, при вирішенні заяви про відстрочку виконання судового рішення, уваги звернуто не було.

Більш того, суд не переніс виконання рішення на новий строк, як це передбачено положеннями ст.373 ЦПК України, а пов'язав виконання судового рішення з розглядом справи у касаційній інстанції, тобто фактично зупинив виконавче провадження до розгляду справи. При цьому, суд першої інстанції не навів жодних мотивів необхідності застосування саме такої відстрочки виконання судового рішення.

До того ж, 10 грудня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлена ухвала, за якою касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, а заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року та ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 залишені без змін.

За такого, задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення не відповідає принципам, закріпленим у ст.3 ЦК України, та вимогам ст.373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду, тому, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

При цьому, з інших підстав сторонами ухвала не оскаржувалась, а апеляційний суд вийти за межі апеляційної скарги не має права, оскільки перевіряє законність і обгрунтованність судового рішення в межах доводів апеляційної скарги (ст.303ЦПК України).

Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений останнім за подачу апеляційної скарги судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. в рівних частках з кожного.

Керуючись ст.ст.303,307,312, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 листопада 2014 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відстрочку виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року, ухваленого за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп., тобто з кожного по 40 (сорок) грн. 60 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді:

: