Справа №487/4751/14-ц 22.09.2015 22.09.2015 22.09.2015
Провадження №22-ц/784/2239/15
Справа № 487/4751/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Павлова Ж.П.
Провадження № 22ц-784/2239/15 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Богуславській О.М.,

за участю:

- представника позивачки ОСОБА_2,

- відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про

визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Позивачка зазначала, що її чоловіку ОСОБА_5 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі вона проживає з 2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер.

За період 2002-2014 років вона своїми коштами утримувала зазначену квартиру, приймала участь в управлінні цим майном та догляду за ним, внаслідок цього, квартира істотно збільшилась у свої вартості.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просила про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 березня 2001 року Миколаївською міською радою, зареєстрованого в КП МБТІ 22 травня 2001 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 являлися співвласниками квартири АДРЕСА_1. Кожному з них належало по 1/3 частки вказаного житлового приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Як видно із копії спадкової справи №746/2006, витребуваної судом апеляційної інстанції, після його смерті із заявою до нотаріальної контори у встановлений законом строк звернулися син померлого ОСОБА_8, його донька ОСОБА_9, дружина ОСОБА_10

29 лютого 2008 року ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10 та мати померлого ОСОБА_6 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на 1/3 частину вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6

Із заявою до нотаріальної контори у встановлений законом строк звернулися сини померлої ОСОБА_5, ОСОБА_11 та онука ОСОБА_9

20 липня 2010 року ОСОБА_5 склав заповіт, за яким все своє майно заповів своєму братові ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5

У зв'язку з чим із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 та брат померлого ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_11 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дружина померлого ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що власними коштами утримувала спірну квартиру, приймала участь у догляді за цим майном, внаслідок чого воно значно збільшилось у своїй вартості.

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Із роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вбачається, що майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Проте, для застосування передбачених зазначеною статтею правил, збільшення вартості майна повинно відбуватися внаслідок затрат подружжя і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкту, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна, як об'єкту.

Таким чином, за даним позовом предметом доказування є факт істотного збільшення цінності належного відповідачу будинку за рахунок особистих коштів позивача та його трудових затрат, а також спільних коштів та зусиль сторін.

Згідно з ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачкою взагалі не надано доказів на підтвердження того, що вартість квартири як об'єкту, який належав ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності за час шлюбу у період з 2002-2010 роки суттєво збільшилась.

Сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного не є достатнім для визначення наявності суттєвого збільшення вартості спірного майна.

З урахуванням встановленого та положень вищевказаних норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не залучив до участі у справі інших співвласників квартири, в силу ст..303 ЦПК України не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З матеріалів справи видно, що на час розгляду справи судом спірна квартира на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10

Відповідно до ст.. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивачка не скористалася своїм правом на залучення до участі у справі інших співвласників, як співвідповідачів під час судового розгляду справи, не заявляла вимог щодо предмета спору до цих осіб з дотриманням положень ст..119 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції хоча й не виконав вимоги ст.. 33 ЦПК України, однак суд апеляційної інстанції в силу своїх повноважень не наділений правом залучити вказаних осіб до участі у справі на стадії апеляційного провадження.

Крім того, зазначене, не вплинуло на правильність висновків суду, оскільки позивачка не довела, що внаслідок її вкладу в поліпшення спірної нерухомості істотно збільшилась цінність (вартість) цього майна.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що вартість об'єкту, що існувала на час отримання свідоцтва про право власності та його вартість на час вирішення спору суттєво збільшилась, є безпідставними. По - перше у свідоцтві про право власності на житло від 26 березня 2001 року визначена вартість 1 кв.м спірної квартири, а по - друге, збільшення її вартості місце внаслідок загального подорожчання даного нерухомого майна, а не саме із-за покращення якісних характеристик після проведення ремонту або переобладнання.

Посилання позивачки на те, що на ремонт квартири вона витрачала свої власні кошті, не заслуговують на увагу суду, оскільки правового значення не мають.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді