Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Суддя-доповідач: Боєва В.В. Провадження № 22-ц/778/1994/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко Т.С., Коваленко А.І., При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Також позивачем було подано письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову - шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3, яка є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року заява повернута заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п. 3) частини 1 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Основний довід апеляційної скарги ОСОБА_2 полягає в тому, що суд першої інстанції, постановивши ухвалу про повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, порушив порядок при вирішення цього питання та допустив неправильне застосування норм процесуального права.

Цей довід знайшов підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Постановивши 15.01.2015 року ухвалу про повернення заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на положення частини 4 статті 151, частини 2 статті 152, частини 8 статті 153 ЦПК України і виходив з того, що заява про вжиття заходів забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України. Зокрема, заявником не оплачено судовий збір за подачу такої заяви; не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт; не надано документів, які б підтверджували право власності відповідача на вказане майно станом на день подання заяви; не доводиться співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами тощо (а. с. 20).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 подала одночасно позовну заяву та заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Нею оплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 243, 60 грн. (квитанція № П264/2874741/1 від 17.12.2014 року) та за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову в розмірі 243,60 грн. (квитанція № П264/2874749/1 від 17.12.2014 року) - копії квитанцій на а. с. 1.

Також зі змісту заяви про вжиття забезпечення позову вбачається, що заявник вмотивувала необхідність накладення арешту майно відповідача ОСОБА_3, яка є співвласником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, а питання щодо співмірності та стосовно того, на яке саме майно треба накласти арешт, мав вирішити суд при розгляді питання про вжиття заходів забезпечення позову.

До заяви долучено копію свідоцтва про право власності на житло № 24584 від 21.02.2006 року та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (від 28.02.2006 року) з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 13-14). Також з копії розписки, власноручно написаної відповідачем ОСОБА_3 01.07.2014 року та копії паспорту відповідача вбачається, що ОСОБА_3 проживає в квартирі, співвласником якої являється (а. с. 8-12).

За таких обставин посилання суду першої інстанції на необхідність надання документів, які б підтверджували право власності відповідача на вказане майно станом на день подання заяви є хибним.

Оскільки при постановленні ухвали від 15.01.20145 року про повернення ОСОБА_2 її заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року скасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: