АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/120/15 Головуючий 1-інстанції - Тарасенко Л.М.
Справа № 649/9597/13-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - стягнення
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на заочне рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

11 жовтня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовом , в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 02.10.2008 року: 8 521,23 дол.США - тіло кредиту; - 5 429,83 дол.США - нараховані та не сплачені відсотки, пеню в розмірі 374 786,65 і 3441,00 грн. судового збору.

У обгрунутвання заявлених вимог позивач посилався на те, що 02.10.2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк» з ОСОБА_3 укладено кредитний договір, а з ОСОБА_4 договір поруки.

За умовами кредитного договору Банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 16508, 70 дол.США на купівлю автомобіля на строк до 02.10.2014 року з поверненням кредиту щомісячними рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту.

За умовами договору поруки ОСОБА_4 зобов»язалась відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 усіх зобов»язань за кредитним договором як солідарний боржник.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю , за яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ « ОТП «Факторинг Україна» набуло усі права за кредитним договором і договором поруки, у тому числі і право вимоги.

ОСОБА_3 допущені порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків.

Надіслана кредитором вимога про виконання боргових зобов»язань не виконана.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути з відповідачів на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором в сумі 8 521,23 дол.США; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 5 429,83 дол.США; пеню в розмірі 374 786,65 грн., а всього - 489 738,47 грн.. Також стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 . та ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 3441 гривень.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а також на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Вказує, що судом зазначено про те, що сторони в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, проте представник позивача неоднаразово з'являвся у призначений час до суду для участі в судовому засіданні, але розгляд справи постійно відкладався на іншу дату. Таким чином, позивач був позбавлений права на подання доказів в судовому засіданні, участі в їх дослідженні , доведення перед судом їх переконливості та права доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи через те, що наданим до суду витягом позивач підтвердив факт переходу права вимоги за кредитним договором № СL-700/1703/2008 від 02.10.2008 року, розмір заборгованості за яким складав суму, вказану у наданому витязі та актуальну на момент укладення правочину. Проте, сума заборгованості, зазначена у наданому витязі та сума, вказана у наданому до суду розрахунку заборгованості, можуть бути не однаковими через те, що, набувши право вимоги за кредитним договором, позивач також набув право нараховувати проценти за користування кредитними коштами та право нарахування пені у випадках порушення зобов'язання.

Наголошує, що даний розрахунок відповідачем не спростовувався.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять відмовити у її задоволенні за недоведеністю права вимоги боргу, права здійснення позивачем фінансової діяльності, відсутністю доказів правильності нарахування боргу через ненадання детального розрахунку ціни позову.

Оскаржуване заочне рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова просять залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, які беруть участь у справі; перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження і послався на те, що додатковими угодами до кредитного договору та до договору поруки сторони визначили умови та підстави збільшення і зменшення процентних ставок за користування кредитом, проте наданий розрахунок заборгованості не відображає ставок та сум, які брались за основу , періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум, якщо такі мали місце. Розмір заборгованості, наданої до позову має розбіжності з її розміром, зазначеним у витягу до договору купівлі-продажу.

Позивачем наданий лише графік платежів до додаткового договору від 30.03.2009 року, який, згідно цього договору викладено у новій редакції, а графіку платежів до кредитного договору від 02.10.2008 року , детального розрахунку заборгованості за кредитом, процентами та пенею не надано і вимога суду щодо їх надання не виконана.

Всупереч вимогам ст.9 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів, тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є правильним.

Також боржника і поручителя всупереч п.4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю не було повідомлено про його укладення протягом двадцяти робочих днів, тобто не надіслано письмового повідомлення про відступлення права вимоги, тому у відповідності до ст.517 ЦК України боржник мав право не виконувати свої обов»язки новому кредитору.

З такими висновками суду у повній мірі погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх при неповному з»ясуванні обставин, які мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Судом установлено, що 02 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CL- 700/1703/2008 , за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти на придбання автомобіля в сумі 16508,70 доларів США, за умови внесення першочергового внеску в розмірі 1,22% від вартості автомобіля, зі строком повернення до 02 жовтня 2014 року , з використанням фіксованої процентної ставки в розмірі 14,99% річних.

02 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки №SR-700/1703/2008, відповідно до умов якого остання зобов»язалась відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов»язань за кредитним договором як солідарний боржник.

30 березня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким сторони внесли зміни до кредитного договору щодо розмірів процентних ставок, які будуть застосовуватись для нарахування процентів , періодів застосування цих ставок, підстави підвищення процентних ставок та розміри їх підвищення. (а.с.7-8)

У той же день між ЗАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір до договору поруки від 02.10.2008 року, яким викладено у новій редакції договір щодо сплати процентів за кредитним договором, та доповнено договір п.2. 2 наступного змісту: У разі зміни розміру боргових зобов»язань після укладення цього договору, такі боргові зобов»язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів.(а.с.10)

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке єюридичною особгою та фінансовою установою, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, та договір про відступлення права вимоги, згідно яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло права , у тому числі і за зазначеним кредитним договором , що існували на момент набрання чинності цим договором .

Всупереч вимогам п.4.3 договору та п.2.2 договору про відступлення права вимоги боржнику та поручителю не було надіслано повідомлення про укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю та повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором, проте це не позбавило боржника від виконання обов»язку з повернення кредиту , сплати відсотків за користування кредитом та відповідальності за неналежне виконання цих зобов»язань.

До травня 2009 року ОСОБА_3 здійснював платежі у відповідності до графіку, потім став порушувати строки та розміри платежів. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором був здійснений ним 02.03.2010 року в розмірі 100 дол.США, з яких 93.67 дол.США були зараховані на погашення тіла кредиту , а 6.33 дол. США - на погашення відсотків за користування кредитом.

З вказаного часу зобов»язань за кредитним договором ОСОБА_3 не виконував ні первісному ні новому кредитору. Вказані обставини ним не заперечуються.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 26 вересня 2013 року у ОСОБА_3 утворилася заборгованість по тілу кредиту - 8521,23 дол.США., заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам - 5429,83 дол.США. і за порушення зобов»язань за кредитним договором нарахована пеня за період з 17.09.2012 року по 17.09.2013 року в розмірі 374 786,65 грн. - по курсу НБУ станом на 11 жовтня 2013 року «7,993»

При цьому представник позивача пояснила, що для нарахування процентів за користування кредитом збільшена процентна ставка не застосовувалась.

Відповідач ОСОБА_3 доводи позивача в частині невиконання ним взятих зобов'язань і наданого ним розрахунку не заперечував, фактично визнав позивача: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як нового кредитора, оскільки звертався до нього з пропозицією про реструктуризацію боргу ( а.с.175-182). У лютому 2014 року ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив застосувати трирічні строки позовної давності до вимог про стягнення боргу за тілом кредиту та відсоткам за його користування та однорічного строку в частині вимог про стягнення пені та не стягувати пеню у розмірі понад суму боргу за кредитом. ( а. с. 71-72). Під час розгляду справи в апеляційному порядку ОСОБА_3 визнав наявність заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8521,23 дол.США, Заборгованість по відсоткам та пені вважав такою, що не підлягає стягненню, посилаючись на порушення умов договору про відступлення права вимоги. В іншій частині розмір заборгованості ним не оспорений і його невідповідність умовам укладених між ним та кредитором договорів не доведена.

Відповідно до п. 3.1.1 ст. З ч. 2 кредитного договору за порушенні прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % (один відсоток) від сум несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Загальний строк позовної давності становить 3 роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Оскільки умовами кредитного договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань про що зазначено і в правових висновках Верховного Суду України у справах № 6-116 цс13 від 06 листопада 2013 року, № 6-169цс14 від 29 жовтня 2014 року, № 6-95цс14 від 17 вересня2014 року року, які згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковими для судів.

Як вже зазначалось, останній платіж з погашення кредиту був здійснений ОСОБА_3 02.03.2010 року, який був зарахований частково на тіло кредиту, а частково - на проценти за користування кредитом за лютий 2010 року.

До суду з позовом про стягнення заборгованості ТОВ « ОТП Факторинг Україна» звернулось 11.10.2013 року.

Враховуючи заяву ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності , подану до ухвалення рішення у справі , судова колегія доходить висновку , що заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом підлягає стягненню з нього за період з 11.10.2010 року по 11.10.2013 року в розмірі 90936 (дев"яносто тисяч дев"ятсот тридцять шість) грн. 76 коп (екв.11377,05 дол.США) з яких 58135( п"ятдесят вісім тисяч сто тридцять п"ять)грн. 01 коп. заборгованості за тілом кредиту (екв.7273,24 дол.США) , 32801 (тридцять дві тисячі вісімсот одна) грн.75 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом ( екв.4103,81 дол.США), а також

Пеня нарахована позивачем за період з 17.09.2012 року по 17.09.2013 року, в межах річного строку перед зверненням позивача до суду розмір її складає 365 731,22 грн., що значно перевищує розмір збитків кредитора.

Частина З ст. 551 ЦК України , з урахуванням положень ст. З ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року) , тому судова колегія зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 до 95 000,00 грн.

Що стосується вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 судова колегія виходить з наступного.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором і наявністю заборгованості, 20.07.2009 року ПАТ "ОТП Банк" надіслало письмову вимогу до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів від дати отримання цієї вимоги.

Вказана вимога вручена ОСОБА_4 08.08.2009 року ( а.с.14,17), проте жодних дій з її виконання вона не вчинила. Докази вручення вимоги ОСОБА_3 у справі відсутні.

В постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53цс 14 зазначено наступне.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник (а відтак і поручитель) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 02.10.2014 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктами 1.9,1.9.1. договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів не пізніше 30 днів з дня отримання вимоги.

Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Як вже зазначено, отримана 08.08.2009 року вимога ОСОБА_4 не виконувалась. Скориставшись правом вимоги до поручителя з дострокового повернення усієї суми кредиту та інших нарахованих платежів, з позовом до поручителя ПАТ «ОТП Банк» не звернувся..

Виходячи з наведеного, договір поруки припинився через шість місяців з дня встановлення нового строку виконання зобов»язань за кредитним договором, тобто ще до укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю, тому позивач не набув права вимоги до поручителя і у задоволенні його позову до ОСОБА_4 слід відмовити у зв»язку з припиненням договору поруки.

Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, п.1ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2014 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_4 відмовити, позовні вимоги до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 24.07.1998 року, ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", місцезнаходження місто Київ ул.Фізкультури,28-Д, ідентифікаційний код 36789421, р/р 3333 в АТ " ОТП Банк", МФО 300528 заборгованість за кредитним договором № CL-700/1703/2008 від 02.10.2008 року в розмірі 90936 (дев"яносто тисяч дев"ятсот тридцять шість) грн. 76 коп. ( екв.11377,05 дол.США) з яких 58135( п"ятдесят вісім тисяч сто тридцять п"ять)грн. 01 коп. заборгованості за тілом кредиту (екв.7273,24 дол.США) , 32801 (тридцять дві тисячі вісімсот одна) грн.75 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом ( екв.4103,81 дол.США), а також 95000 (дев»яносто п»ять тисяч) грн.пені і 2553 (дві тисячі п»ятсот п»ятдесят три)грн.08 коп. витрат зі сплати судового збору, а всього 188489 ( сто вісімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят дев»ять) грн. 84 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -