РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Собослой Г.Г., Павліченко С.В.

при секретарі: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТОВ "Боржава резот" на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Воловецького району в інтересах держави в особі: територіальної громади селища Воловець та села Канора звернувся з позовом до Воловецької селищної ради, ОСОБА_1, ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ", треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, відділ Держземагенства у Воловецькому районі про скасування рішення сесії Воловецької селищної ради від 29.09.2008 №498, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2008 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та повернення земельної ділянки у комунальну власність.

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 за № 477 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Воловець, ур. «Кілиця» за рахунок земель запасу селищної ради. В подальшому, рішенням 15 сесії 5 скликання Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року за № 498 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства. Згодом між ОСОБА_2 (який був представником ОСОБА_1 за довіреністю) та ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» укладено договір купівлі-продажу згаданої земельної ділянки від 16.12.2008 року ВКТ № 515552. На підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2008 ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» виготовлено технічну документацію із землеустрою та видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 18.02.2009р.

Рішення сесії Воловецької селищної ради від 29.09.2008 №498 на думку прокурора є незаконним так-як проект відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 затверджено на сесії за відсутності висновку органу охорони культурної спадщини та за відсутності висновку державної експертизи землевпорядної документації. З огляду на викладене , на думку позивача, ОСОБА_1, який продав земельну ділянку ТОВ "Боржава резот" не мав права і земельна ділянка вибула з власності територіальної громади поза її волею.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ "Боржава резот" оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та неповним з'ясуванням обставин справи, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За вимогами ст.ст.213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 за № 477 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Воловець, ур. «Кілиця» за рахунок земель запасу селищної ради .

Рішенням 15 сесії 5 скликання Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року за № 498, затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га. в ур.«Кілиця» для ведення особистого селянського господарства (а.с.131).

Як підставу для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним рішення 15 сесії 5 скликання Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року за № 498, позивач зазначив порушення вимог земельного законодавства, а саме відсутність погодження з органами охорони культурної спадщини та відсутність висновку державної експертизи землевпорядної документації, з чим погодився суд першої інстанції.

Відповідно до ч.9, 10 ст. 118 ЗК України , яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення та визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Як ст. 118 ЗК України, так і ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» на час прийняття оскарджуваного рішення, не містила вимоги про необхідність проведення державної експертизи землевпорядної документації.

Що стосується відсутності погодження проекту відводу з органом охорони культурної спадщини, то з матеріалів справи вбачається, що таке погодження було отримано гр. ОСОБА_1 01.10.2008 року після затвердження проекту (а.с.13)

Відсутність на час прийняття оскаржуваного рішення, погодження проекту відводу з органом охорони культурної спадщини, не можна вважать істотним і таким що може слугувати підставою для скасування самого рішення, оскільки на відведеній земельній ділянці відсутні будь-які археологічні пам'ятки, таке погодження все таки було отримано через два дні після прийняття рішення, за таких обставин даний привід є виключно формальною обставиною, ОСОБА_1 будь яких порушень при приватизації земельної ділянки не допустив, а прийняте рішення жодних інтересів Держави чи місцевих громад по даній справі не зачіпає, тому визнанням недійсним оскаржуваного рішення та позбавлення правонаступників в особі ТОВ ТОВ "Боржава Резот" права власності на спірну земельну ділянку, місцевий суд допустив непропорційне втручання у право товариства на мирне володіння своїм майном та, порушив статті 1 Першого протоколу Конвенції захист прав і основних свобод людини 1950 року.

Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

В даному випадку державні органи, зокрема прокуратура та місцевий суд допустили непропорційне втручання у право на мирне володіння своїм майном лише із за неістотних порушень порядку оформлення права власності на земельну ділянку.

Право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № -068 (а.с.64).

Між ОСОБА_2 (який був представником ОСОБА_1 за довіреністю) та ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» укладено договір купівлі-продажу згаданої земельної ділянки від 18.12.2008 року ВКТ № 515552 (а.с.66-69), на підставі якого ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 18.02.2009р. (а.с.61).

Враховуючи, що на момент укладення договору купівлі-продажу сторонами дотримані вимоги ст. 203 ЦК України, підстави для визнав договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.12.2008 року ВКТ № 515552 відсутні.

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується.

На момент відчуження земельної ділянки ОСОБА_1, який був представником ОСОБА_2 за довіреністю, мав право на її відчуження, що не спростовано судом першої інстанції, тому безпідставним є посилання на положення п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до п.3 та 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.88, 209, 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ "Боржава резот" задовольнити.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року, в частині визнання недійсним рішення Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року за №498, яким затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.12.2008 року ВКТ № 515552, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Дідренцел В.Т. та внесений до реєстру за № 2-844- скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді