Справа №487/5939/14-ц 03.03.2015 03.03.2015 03.03.2015
Провадження №22-ц/784/583/15 Головуючий в суді 1 інстанції-Щербина С.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

3 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Яценко Л.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року у справі за

позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів,

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Банк) про стягнення коштів за договором банківського вкладу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

В обгрунтування позову позивач вказував, що 25 вересня 2013 року між ним та Банком укладено договір строкового банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка» в сумі 4 000 грн. з виплатою 21 % річних строком на 6 місяців, зі сплатою процентів та суми вкладу в кінці дії договору, тобто 25 березня 2014 року.

Протягом дії договору він неодноразово поповнював вклад, в зв'язку з чим сума вкладу остаточно становила 187 700,33 грн.

Разом з тим, Банк збільшував процентну ставку по вкладу, зокрема, з 21 жовтня 2013 року до 21,5 %, а з 31 січня 2014 року - до 22 %.

На його неодноразову вимогу про видачу вкладу з процентами, відповідач в день закінчення строкового договору перерахував на його інший вклад на вимогу «для виплат» (рахунок № НОМЕР_1), відкритий у цьому ж банку, суму вкладу разом з нарахованими процентами, а всього 198 694,68 грн., із яких проценти - 10 994,35 грн.

Проте, саме з вини відповідача і з цього вкладного рахунку «на вимогу» позивач не зміг повністю зняти належні йому кошти. Вимушений був знімати різні суми, у тому числі і з банкоматів інших банків, згідно виданої відповідачем картки, в тому числі зі сплатою банківської комісії.

Неодноразово збільшуючи позовні вимоги та посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору строкового банківського вкладу, позивач остаточно просив стягнути з відповідача станом на 1 серпня 2014 року кошти в сумі 84 570,33 грн., із яких:

- 65 918,87 грн. - залишок суми вкладу з процентами за договором строкового банківського вкладу;

· 7 640,28 грн. - проценти за період з 26 березня по 1 серпня 2014 року, виходячи із процентної ставки 22 % за договором строкового банківського вкладу, але після закінчення його строку;

· 1 053,73 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 26 березня по 1 серпня 2014 року (118 днів), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України;

· 9 957,76 грн. - інфляційні втрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за березень - червень 2014 року включно, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з відповідача на його користь 84 570,33 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою того ж суду від 23 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви Банку про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За змістом ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 вересня 2013 року між позивачем та Банком укладено договір строкового банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка» № 653475/2013 (далі - Договір) в сумі 4 000 грн. з виплатою 21 % річних строком на 6 місяців (тобто до 25 березня 2014 року), зі сплатою процентів та суми вкладу в кінці дії договору (на ім'я вкладника за цим договором відкрито вкладний рахунок № 1860) (а.с. 4).

Сума початкового вкладу позивача становила 4 000 грн.

Відповідно до п. 1.8 умов Договору, протягом строку його дії позивач неодноразово поповнював суму вкладу, в зв'язку з чим сума вкладу на кінець строку дії Договору становила 187 700,33 грн. (а.с. 17).

Натомість Банк збільшував процентну ставку по строковому вкладу, зокрема, з 21 жовтня 2013 року до 21,5 %, а з 31 січня 2014 року - до 22 %.

Водночас, у пункті 1.2 умов цього договору сторони передбачили, що Банк відкриває на ім'я вкладника інший вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1, куди перераховуються нараховані проценти за збереження вкладу, а також може бути перерахований вклад по закінченню строку договору.

Такий вкладний рахунок № НОМЕР_1 був відкритий 1 лютого 2013 року за договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат», укладеним між позивачем та Банком ще 1 лютого 2013 року (а.с. 5).

19 лютого та 25 лютого 2014 року позивач звернувся до Банку із заявами про дострокове розірвання Договору та повернення належних йому коштів готівкою, які залишені відповідачем без задоволення (а.с. 19 -23).

21 березня 2014 року позивач подав відповідачу заяву про повернення вкладу з нарахованими процентами у зв'язку з закінченням 25 березня 2014 року строку Договору та відмовою продовжувати його дію на наступний термін (а.с. 22).

25 березня 2014 року (в день закінчення строку Договору) відповідач перерахував на вкладний рахунок № НОМЕР_1, відкритий за вкладом на вимогу «Для виплат» усю суму строкового вкладу разом з нарахованими процентами, а всього 198 694,68 грн., із яких проценти - 10 994,35 грн. (а.с. 18).

За умовами договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» (пункт 1.4) процентна ставка встановлена 0,1% річних (а.с. 5).

Хоча умови договору строкового вкладу відповідач виконав, проте реальну можливість зняти з рахунку № НОМЕР_1 всю суму коштів готівкою, зокрема й за допомогою виданої позивачу платіжної банківської картки, відповідач позивачу не надав й на час звернення його до суду з позовом.

Як вбачається із особового рахунку вкладника, протягом травня - червня 2014 року позивач систематично знімав готівкою незначні грошові суми й станом на 1 червня 2014 року повернув лише 80 908,55 грн. (а.с. 7-16), в зв'язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

За такого, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Банк порушив взяте на себе за договором грошове зобов'язання, а тому повинен нести передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідальність. В зв'язку з чим обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача залишок перерахованого вкладу з нарахованими процентами в сумі 65 918,87 грн., 1 053,73 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 26 березня по 1 серпня 2014 року (118 днів), а також 9 957,76 грн. інфляційних втрат, з урахуванням встановленого індексу інфляції за березень - червень 2014 року включно.

Колегія погоджується із розрахунком зазначених судом сум, який приведений позивачем в позовній заяві (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) та здійснений у відповідності до знятих сум у певні періоди часу, який не оспорюється відповідачем.

Між тим, вирішуючи питання про стягнення процентів за договором строкового банківського вкладу, суд не звернув уваги на умови укладених позивачем договорів банківських вкладів (вклад на вимогу та строковий вклад).

Зокрема на те, що відповідно до умов Договору строкового банківського вкладу (п. 1.2) по закінченню строку його дії уся сума вкладу з нарахованими процентами була перерахована на інший вклад позивача «вклад на вимогу», де сторони узгодили іншу процентну ставку - 0,1 % річних, а не 22 % річних.

Тому, виходячи із умов укладених договорів, суд безпідставно стягнув з відповідача 22 % річних від залишку суми вкладу з нарахованими відсотками, а не 0,1 % річних, що передбачено умовами договору банківського вкладу «вклад на вимогу», який і був порушений відповідачем.

За такого, сума процентів на користь позивача становитиме 35 грн. замість 7 640,28 грн., виходячи із такого розрахунку: 7 640 грн. - 22 %, а х - 0,1%, х = (7640 х 0,1 : 22 = 35 грн.).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що з 24 листопада 2014 року у Банку запроваджена процедура тимчасової адміністрації, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки зазначена подія відбулася після винесення рішення судом першої інстанції, яке переглядається апеляційним судом в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене та на підставі п. 1 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення районного суду слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з відповідача суми коштів та судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року змінити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти станом на 1 серпня 2014 року в сумі 76 965,36 грн., із яких:

- 65 918,87 грн. - залишок суми вкладу за договором банківського вкладу;

· 35 грн. - проценти за період з 26 березня по 1 серпня 2014 року, виходячи із процентної ставки 0,1 % за договором банківського вкладу;

· 1 053,73 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 26 березня по 1 серпня 2014 року;

· 9 957,76 грн. - інфляційні втрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за березень - червень 2014 року включно.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір в сумі 770 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: