№ 2/263/3643/2015
28 жовтня 2015 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Кір'якової Н.П. при секретарі Соколової О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, третя особа: Жовтнева районна адміністрація Маріупольської міської ради орган опіки та піклування,
Позивачка звернулася з вказаним позовом в суд, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 р. по 11.06.2003 р., від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. У зв'язку з проведення антитерористичної операції на території Тельманівського району з 2014 року вона з дочкою переїхала на постійне місце проживання до м. Маріуполя, однак на тимчасово окупованій території залишилися її батьки. Проте на теперішній час позивачка разом з донькою має намір виїхати разом із дитиною до с. Миколаївки, Тельманівського району, Донецької області, де вона постійно мешкала до початку бойових дій. Оскільки з відповідачем не спілкується, не має можливості отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон у добровільному порядку. Тому, в інтересах дитини просить суд надати дозвіл на виїзд дитини без згоди та супроводу батька до тимчасово окупованої території України с. Миколаївки, Тельманівського району, Донецької області до досягнення дитиною шістнадцяти років.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 02.09.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 та про народження відповідно серії НОМЕР_2
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року за №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Згідно пункту 5.1.1 виїзд (вїзд) на неконтрольовану територiю дiтей, якi не досягли 16-рiчного вiку, здiйснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осiб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 сiчня 1995 року № 57.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Як вказано у позовній заяві ОСОБА_1, на теперішній час позивачка має намір поїхати разом із дитиною до Тельманівського району Донецької області, але без нотаріально посвідченої згоди на те її батька, позивачка це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що на території Донецької області проводиться антитерористична операція, що пов'язана з особливими умовами пересування в межах України, судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - до с. Миколаївки, Тельманівського району, Донецької області, суд вважає можливим надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до с. Миколаївки, Тельманівського району, Донецької області на 1 рік з дня прийняття рішення суду.
Також, позивачка просить рішення суду допустити до негайного виконання, оскільки на даний час у доньки осінні канікули, та не має з ким залишити доньку вдома, хоче відвезти її до батьків, тому клопотання позивачки щодо допущення рішення до негайного виконання підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачка не наполягала на стягненні з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає таке стягнення недоцільним.
Керуючись ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», ст. 154 СК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, третя особа: Жовтнева районна адміністрація Маріупольської міської ради орган опіки та піклування - задовольнити частково.
Дозволити неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, уродженці с. Миколаївка, Тельманівського району, Донецької області, виїзд (вивезення) на тимчасово окуповану територію України - с. Миколаївки, Тельманівського району, Донецької області, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі її матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду допустити до негайного виконання.

Відповідачем на заочне рішення може бути подана письмова заява про його перегляд Жовтневим районним судом міста Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивачкою на заочне рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.П.Кір'якова