РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/3733/15-ц

2/643/2302/15

06.04.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Березко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Харківської філії ПАТ «Укртелеком», третя особа ОСОБА_2, про працевлаштування та про стягнення середнього заробітку за час ненадання роботи,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача надати йому попередню роботу або іншу рівноцінну роботу і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 5273,20 грив. станом на 10 березня 2015 року.

Вказує, що він з 1994 року працював у відповідача. З лютого 2000 р. був призначений начальником дільниці №1 з обслуговування електроспоживчих пристроїв. У вересні 2002 року його було звільнено з роботи у зв'язку із обранням на виборну посаду голови первинної профспілкової організації Центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку ХД ВАТ „Укртелеком". На виборчої роботі у профспілкової організації він працював до 10.02.2015 року, коли його було звільнено з посади заступника голови первинної профспілкової організації Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ВАТ „Укртелеком" у зв'язку із закінченням строку повноважень, і в той же день обрано головою цехової профспілкової організації МЦТ-322.

Але відповідач не поновив його на посаді начальником дільниці №1 з обслуговування електроспоживчих пристроїв і не надав іншої роботи рівноцінної роботи, чим було грубо порушено його право на працю та заробітну плату.

Також відповідач повинен виплатити йому середній заробіток, якій складає 5273,20 грив. в місяць, за весь час вимушеного прогулу до дати працевлаштування.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що посада, з якої у 2002 році позивач був обраних на виборчу роботу, з 2006 року не існує і відновити позивача на цю посаду немає можливості. Позивачу були запропоновані інші посади, але позивач відмовився від працевлаштування.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Позивач із 14.02.2000 працював на посаді начальника дільниці № 1 з обслуговування електроспоживчих пристроїв центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком».

30.09.2002 позивач був звільнений із займаної посади у зв'язку, з обранням на виборну посаду голови первинної профспілкової організації центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком».

До 10.02.2015 позивач працював на виборних профспілкових посадах, коли був звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до наказу № 403 ВАТ «Укртелеком» від 29.08.2006 та наказом № 477 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 08.09.2006 було проведено реорганізацію структури Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Було ліквідовано центр технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку, у якому до обрання на посаду до профспілкової організації працював позивач на посаді начальника (п. 3 наказу № 477 від 08.09.2006), у зв'язку з чим на теперішній час на підприємстві відсутній цент технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку, а тому відсутня посада начальника центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку, на яку позивач просить його працевлаштувати.

Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Як вказав Верховний Суд України Зокрема в рішенні від 11.03.2009 «право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства».

Оскільки у відповідача відсутня посада начальника дільниці № 1 з обслуговування електроспоживчих пристроїв центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв'язку Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком», у зв'язку з її ліквідацією у 2006 році, що підтверджує сам позивач в судовому засіданні, то відповідач правомірно не працевлаштував позивача на дану посаду, а тому в цієї частині суд відмовляє в задоволенні позову.

Як вбачається з пояснення позивача і матеріалів справи, у зв'язку з відсутністю посади, з якої позивач був звільнений у 2002 році у зв'язку з обранням на виборну посаду голови первинної профспілкової організації, відповідачем було запропоновані інші посади. Позивачу був наданий список вільних посад як в Харківської філії, так і в інших філіях по Східному макрорегіону ПАТ «Укртелеком», станом на 05.03.2015 року, для вирішення питання щодо можливого його працевлаштування, якій позивач отримав 06.03.2015 року.

З наданого списку посад позивач обрав декілька посад. Але, 12.03.2015 та 17.03.2015 позивач відмовився займати обрані ним посади, що підтверджується відміткою за підписом позивача на переліку вакантних посад підприємства. В судовому засіданні позивач підтвердив, що він відмовився займати обрані ним посади, оскільки бажає залишитись в Харківському філіалі.

25.03.2015 відповідачем було вдруге спрямовано лист на адресу позивача з пропозицією вдруге ознайомитися з переліком вакантних посад на підприємстві, лист отримано позивачем 30.03.2015 року.

Але, 11.03.2015 року, що підтверджується штампом вхідного номеру на позові, тобто ще до дат відмови від запропонованих позивачу посад, він звернувся до суду з позовною заявою про порушення його прав на працевлаштування, що не відповідало дійсності, оскільки на той час позивач ще не відмовлявся від запропонованих йому посад.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не порушував право позивача на працевлаштування на іншу посаду, а тому суд відмовляє в задоволенні позову і в цієї частині.

Оскільки право позивачем на працевлаштування ще не використано, то суд відмовляє і в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: