У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кириківське» про розірвання договору,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Кириківське», у якому просила розірвати укладений між сторонами договір оренди землі від 18 вересня 2006 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував їй орендну плату, а також строк дії договору без її згоди було виправлено з 5 років на 15 років.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати указані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову на підставі ст. 651 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», оскільки позивач протягом всього періоду договору оренди отримувала орендну плату, заперечень щодо її розміру та строку її виплати не мала, з пропозицією до відповідача щодо внесення змін до договору оренди щодо конкретизації його положень чи внесення додаткових умов не зверталася.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кириківське» про розірвання договору, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний