Справа № 569/3667/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Терешкович Ю.М.,

з участю: заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи: державного виконавця Дисюк Т.В., представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця Дисюк Т.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції в Рівненській області у виконавчому провадженні ВП№41448668 по невиконанню вимог ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Просить суд зобовязати державного виконавця Дисюк Т.В. виконати вимоги ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», скласти акт про наявність обставин, що зумовлюють повернення стягувачу виконавчого листа №369/13503/13-ц виданого Рівненським міським судом 23 жовтня 2013 року, винести постанову про завершення виконавчого провадження, подати її на затвердження начальнику відділу та завершити виконавче провадження ВП№41448668 у строки, визначенні законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала, просила її задовільнити мотивуючи тим, що заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2М у поданій до суду заяві про зміну способу та порядку виконання рішення вказала про те, що у боржника ОСОБА_1 під арештом є лише земельна ділянка, яку ДВС реалізувати не може, оскільки діє заборона встановлена законом щодо реалізації земель сільськогосподарського призначення. На думку заявника, якщо у боржника відсутнє інше майно, чи кошти, на які можливо звернути стягнення, це виключає можливість виконання відповідного рішення. Таким чином, державний виконавець не виконує вимоги статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушує права та законні інтереси заявника.

Державний виконавець Дисюк Т.В. в судовому засіданні підтримала письмові заперечення на скаргу, просила відмовити в її задоволенні з підстав, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1О на праві власності (державний акт серія ЯД263040 від 09.11.2006 року) не підпадає під категорію земельних ділянок на які встановлено заборону Законом України «Про внесення змін до земельного кодексу України» від 13 січня 2007 року. також пояснила, що примусово реалізувати земельну ділянку не можна, оскільки відсутня процедура реалізації майна.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2- ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні скарги, мотивуючи тим, що на даний час судом розглядається цивільна справа між сторонами про зміну способу та порядку виконання рішення, а також вважає, що рішення суду можливо виконати за рахунок іншого майна.

рішення суду можливо виконати за рахунок іншого майна, яке належить боржнику.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися до суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.01.2014 року державним виконавцем відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції винесено постанову з примусового виконання виконавчого листа 569/3656/13-ц від 18.12.2013 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 64 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2013 року становить 511552 грн. та 1000 євро, що за курсом НБУ станом на 18.04.2013р. становить 10 432 грн. та судові витрати в сумі 1700 грн.

21.01.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0.2000 га , яка належить ОСОБА_1О на підставі договору купівлі продажу №1930 від 06.09.2006 року (державний акт серія ЯД №263040 від 09.11.2006 року, кадастровий номер 01055) не підпадає під категорію земельних ділянок на які встановлено заборону Законом України «Про внесення змін до земельного кодексу України» від 13 січня 2007 року.

Крім цього, суду не надано доказів того, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє інше майно, на яка може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, відсутність процедури примусової реалізації арештованого майна, в даному випадку реалізації земельної ділянки не є підставою для повернення виконавчого листа стягувачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209, 383-387 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дисюк Т.В., відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції в рівненській області у виконавчому провадженні ВП№41448668 по невиконанню ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд шляхом подачі протягом пяти днів з моменту проголошення апеляційної скарги.

Суддя Рівненського міського суду С.П.Харечко