Справа № 300/33/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,суддів: Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.,

при секретарі Терпай С.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справуза позовом Прокурора Воловецького району в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" до Воловецької селищної ради, ОСОБА_1, ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ", третіх осіб: Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, відділу Держземагенства у Воловецькому районі про скасування рішення сесії Воловецької селищної ради від 27.06.2008 №483 та від 29.09.2008 №504, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2008 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та повернення земельної ділянки у комунальну та державну власність,-

в с т а н о в и л а:

Позивач Прокурор Воловецького району звернувся до суду в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" до Воловецької селищної ради, ОСОБА_1, ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ", треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, відділ Держземагенства у Воловецькому районі про скасування рішення сесії Воловецької селищної ради від 27.06.2008 №483 та від 29.09.2008 №504, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2008 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та повернення земельної ділянки у комунальну та державну власність,-

Позов обґрунтовувався тим, що проведеною перевіркою з дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що на підставі рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 за № 483 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Воловець, ур. «Кілиця» за рахунок земель запасу селищної ради. В подальшому, рішенням 15 сесії 5 скликання Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року за № 504 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства. Згодом між ОСОБА_2 (який був представником ОСОБА_1 за довіреністю) та ТзОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» укладено договір купівлі-продажу згаданої земельної ділянки від 18.12.2008 року НОМЕР_2, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу та внесений до реєстру за № 1-1287. На підставі укладеного договору купівлі-продажу ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 18.02.2009р. Вважає, що рішення сесії Воловецької селищної ради від 27.06.2008 №483 та від 29.09.2008 року №504 винесене всупереч чинного законодавства, тому просить визнати його недійсним, а також договір купівлі-продажу від 16.12.2008 року НОМЕР_3; державний акт про право власності на землю площею 6,7434 га серії НОМЕР_1 від 18.02.2009р. виданий ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» та повернути з незаконного володіння ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» частину земельної ділянки площею 0,2170 га до земель ДП "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств", а частину земельної ділянки площею 1, 7830 га -до комунальної власності територіальної громади смт. Воловець.

Рішенням Воловецького районного суду від 13 травня 2015 року позов задоволений.

Визнано недійсним рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 року за №483, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним рішення Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року №504, яким ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 16.12.2008 року НОМЕР_3, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. та внесений до реєстру за № 1-1287.

Визнано недійсним державний акт про право власності на землю площею 6, 7434 га серії НОМЕР_1 від 18.02.2009 року виданий ТзОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ».

Повернуто Державному підприємству "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" з незаконного володіння ТОВ «БОРЖАВА РЕЗОРТ» частину земельної ділянки площею 0, 2170 га, яка знаходиться за межами населеного пункту смт. Воловець в урочищі «Кілиця».

Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ "Боржаварезот" оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та неповним з'ясуванням обставин справи, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Задовольняючи позов Прокурора Воловецького району в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" до Воловецької селищної ради, ОСОБА_1, ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ" в частині про визнання недійсними рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 року за №483, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства, рішення Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року №504, яким ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства, договору купівлі-продажу від 16.12.2008 року НОМЕР_3, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. та внесений до реєстру за № 1-1287 суд першої інстанції належно не перевірив доводи прокурора, зазначені в позовній заяві щодо Їх наявності та відповідності вимогам чинного земельного законодавства на час виділення спірної земельної ділянки, фактичні обставини справи і дійшов до невірного висновку, що спірна земельна ділянка виділена з порушенням чинного законодавства, не правильно витлумачив норми матеріального права та постановив незаконне і необґрунтоване рішення.

Рішення суду обґрунтоване даними зазначеними в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.04.2011 року (а.с. 21-27), однак наведені в акті дані суперечать іншим матеріалам справи, не узгоджуються з вимогами законодавства, яке регулювало спірні правовідносини в період виділення земельної ділянки, а сам акт складений з порушенням вимог чинного на час складання акту Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 12.12.2003 N 312 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2003 р. за N 1223/8544, що сумніви в достовірності зазначених у ньому фактів.

Так відповідно до 4.1. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель державні інспектори проводять перевірки стану дотримання земельного законодавства в присутності власників земельних ділянок чи землекористувачів або уповноважених ними осіб, а також осіб, які вчинили порушення земельного законодавства. У разі відсутності при перевірці власника чи землекористувача або уповноважених ними осіб перевірка проводиться за наявності двох свідків.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.04.2011 року (а.с. 21-27) свідчить про те, що перевірка проводилась без присутності власників земельних ділянок чи землекористувачів або уповноважених ними осіб, а також осіб, які вчинили порушення земельного законодавства, чи свідків та без повідомлення їх про час і місце перевірки.

Із змісту акту вбачається, що перевірка дотримання вимог земельного законодавства проводилась державним інспектором з контролю за використанням та охороно земель лише в присутності працівника міліції Харіна Ю.С., за дорученням якого був і складений даний акт, і в порушення п. 5.5. Порядку… акт підписаний лише цими двома посадовими особами, особи яких він стосується з актом не ознайомлені і копія акту їм не вручена.

Відповідно до змісту розділу 4 Порядку…, який передбачає, що при проведенні перевірки державний інспектор уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості, обстежує земельну ділянку і встановлює, чи завдана юридичними чи фізичними особами шкода земельним ресурсам унаслідок їхньої господарської та іншої діяльності, перевірка повинна проводитись державним інспектором особисто на місці розташування земельної ділянки.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.04.2011 року щодо земельної ділянки, яка знаходиться у Воловецькому районі складений у м. Ужгороді на підставі інформації отриманої державним інспектором від органів міліції, які в свою чергу отримали цю інформацію від Державного підприємства "Закарпатський науково-дослідний інститут землеустрою", про що свідчить текст самого акту.

При розгляді справи в апеляційній інстанції суд, для перевірки фактів зазначених у акті, витребував від Закарпатської обласної державної адміністрації, Головного управління Держземагентства Закарпатській області та Воловецької районної прокуратури Закарпатської області оригінал акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07 квітня 2011 року складений Блажівською Н.В. та оригінали матеріалів перевірки, що стали підставою для складання акту, зокрема інформацію Державного підприємства "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 23.02.2011 року № 170, на якій базуються висновки акту перевірки з оригіналами додатків, які стали підставою для такої інформації.

Однак прокурор Воловецького району повідомив що оригінали знаходяться в кримінальні справі, а до позову приєднані копі.

Разом з тим в додатках до позову відсутні зазначення про приєднання до позову копії інформацію Державного підприємства "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 23.02.2011 року № 170, на якій базуються висновки акту перевірки з копіями додатків, які стали підставою для такої інформації і в матеріалах справи вони відсутні.

Інші організації також не направили до суду витребувані документи.

Єдиною копією документа складеного в Державному підприємстві "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в матеріалах справи є фотокопія (а.с. 48), однак вона належно не підтверджує жодних обставин, на які посилався прокурор в обгрунтування позову.

З тексту актудотримання вимог земельного законодавства від 07 квітня 2011 року, що при виділенні ОСОБА_1 земельної ділянки допущені наступні порушення:

-частина земельної ділянки знаходиться за межами населеного пункту і відноситься до земель лісогосподарського призначення;

-орган культурної спадщини погодив проект після його затвердження;

- проект затверджений без проведення держаної експертизи.

Місцевий суд, задовольнив позов пославшись на те, що наведені порушення мали місце і належно підтверджені актом від 07 квітня 2011 року.

Разом з тим наявні у справі копії документів матеріалів щодо виділення ОСОБА_1 даної земельної ділянки (а.с. 11-16, 50-64) свідчать, що ця земельна ділянка до її виділення відносилась до земель запасу Воловецької селищної ради і мала статус земель сільськогосподарського призначення (сіножаті).

Наведена обставина підтверджується відповідними висновками відділу земельних ресурсів у Воловецькому районі від 29.08.2008 року.

Факт розміщення даної земельної ділянки в межах населеного пункту підтверджений і при переоформленні її на нового власника, про що свідчить відповідний висновок відділу земельних ресурсів у Воловецькому районі від 09.02.2009 року (а.с. 35) та висновок відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Воловецької райдержадміністрації від 30.01.2009 року(а.с.36).

Відповідно до змісту ст. 4 Лісового кодексу України, в редакції станом на час виділення спірної земельної ділянки, до Державного лісового фонду не можуть належати земельні ділянки в межах населених пунктів які не віднесені в установленому порядку до лісів.

Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства, авіднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили, що частина земельної ділянки виділеноїОСОБА_1 в 2008 році відносилась до земельДержавного лісового фонду та знаходилась за межами населеного пункту.

Отже, наведені в акті перевірки дані про те,що частина спірної земельної ділянки знаходиться за межами населеного пункту і відноситься доДержавного лісового фонду не можна вважати доведеними, тому висновки суду в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується несвоєчасним погодження проекту відводу з органом охорони культурної спадщини, як передбачалось у тоді чинному п. 9 ст. 118 ЗК України, то з матеріалів справи вбачається, що таке погодження було отримано гр. ОСОБА_1 01.10.2008 року, через два дні після затвердження проекту відведення земельної ділянки.

Відсутність на час прийняття оскаржуваного рішення, погодження проекту відводу з органом охорони культурної спадщини, не можна вважать істотним і таким що може стати підставою для скасування самого рішення, оскільки на відведеній земельній ділянці відсутні будь-які археологічні пам'ятки, таке погодження до початку перевірки та закладання позову було отримано.

Висновки суду про те, що перед відведенням спірної ділянки проект її відведення повинен був пройти державну експертизу не можна брати до уваги.

При складанні акта перевірки не враховано, що станом на 29.09.2008 року, (на час виділення земельної ділянки) хоч вже і набув чинності Закон України "Про державну експертизу землевпорядної документації" , однак його текст, зокрема ст. 9, яка передбачала випадки обов'язковості такої експертизи не відносила документацію із землеустрою щодо виділення громадянам за рахунок земель запасу сільських рад земельних ділянок для ведення особистого селянського господарствадо документів, які підлягають обов'язковій державній експертизі.

Ст. 118 ЗК України в той час, також ще не містила вимоги про необхідність проведення державної експертизи землевпорядної документації.

Погоджуючись з текстом акту в цій частині, суд застосував до спірних правовідносин законодавство, в такій редакції, яка ще не діяла на час виділення земельної ділянки.

Зважаючи на наведені обставини, суд першої інстанції не мав підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними рішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 року за №483, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства, рішення Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року №504, яким ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства.

Судом першої інстанції також не враховано, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2008 року НОМЕР_3, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. заявлена не сторонами і не від імені сторін, які уклали цей правочин і зміст позову не містить доводів щодо того ким і які конкретні порушення допущені при укладанні даного договору.

Відповідно до правового висновку Верховного Суд України від 13 травня 2015 року у справі № 6-67цс15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення, визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та відновлення становища, яке існувало до порушення, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використання правового механізму, установленого статями 215, 216 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про ;захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто ;не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

В даному випадку державні органи, зокрема прокуратура та місцевий суд на підставі акту складеного з порушеннямПорядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель допустили непропорційне втручання у право громадянина та юридичної особи на мирне володіння своїм майном із за належно не доведених порушень порядку оформлення права власності на земельну ділянку

Зазначені обставини, відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову в зазначеній частині.

Керуючись Законом України «Про ратифікацію Конвенції про ;захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" ст. 19, 22, 118 ЗК України, ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області,-

р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ" задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду від 13 травня 2015 року в частині задоволення позову Прокурора Воловецького району в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" до Воловецької селищної ради, ОСОБА_1, ТзОВ "БОРЖАВА РЕЗОРТ" про визнання недійснимирішення Воловецької селищної ради від 27.06.2008 року за №483, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства, рішення Воловецької селищної ради від 29.09.2008 року №504, яким ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га в ур. «Кілиця» для ведення особистого селянського господарства,договору купівлі-продажу від 16.12.2008 року НОМЕР_3, який посвідчений державним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. та внесений до реєстру за № 1-1287 скасувати і в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді