Справа № 0312/2281/2012
Провадження №6/165/57/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

24 вересня 2015 року старший державний виконавець ВДВС у м.Нововолинську ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні відділу ДВС Нововолинського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 38235414 по виконанню вимог виконавчого листа № 0312/2281/2012 від 25.09.2012 року виданого Нововолинським міським судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі по 600 гривень щомісяця, починаючи з 23.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Боржник не сплачує аліменти, тому станом на 01.09.2015 року заборгованість по аліментах становить 20480,00 грн. Боржник не реагує на неодноразові попередження про необхідність сплачувати аліменти. Вважає, що невжиття відповідних заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх зобовязань за рішенням Нововолинського міського суду від 25 вересня 2012 року.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, подання підтримує, просить його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначає Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.18 ч.3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ знаходиться виконавчий лист Нововолинського міського суду Волинської області № 0312/2281/2012 від 25.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі по 600 гривень щомісяця, починаючи з 23.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ВДВС Нововолинського МУЮ, станом на 01.09.2015 року загальний борг ОСОБА_2 по аліментам становить 20480,00 грн. (а.с.42).

В судовому засіданні встановлено, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об'єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, не встановлено даних обставин і під час судового розгляду. Також, жодними письмовими доказами не підтверджено факту документування боржника ОСОБА_2 паспортом громадянина України для поїздок за кордон. Крім того державний виконавець в поданні не вказав орган, який має здійснити заходи тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою ознакою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у зв'язку із відсутністю таких даних в матеріалах подання, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для обмеження ОСОБА_2. у праві виїзду за кордон .

Керуючись ст.ст.60, 217, 377-1 ЦПК України, на підставі ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук