Номер справи 220/887/15-ц
Номер провадження № 2/220/386/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просять зобовязати відповідача припинити користуватися належним їм майном, а саме: комбайном СК-5 «Нива», жаткою ЖВН-4,2, підборщиком, жаткою псп-1,5, жаткою ЖРБ-4,2 та причепом 2ПТС-4 та повернути їм зазначене майно. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що рішенням комісії з реформування КСП «Правда» від 08.04.2003 р. їм були виділені комбайн СК-5 «Нива», жатка ЖВН-4,2, підборщик, жатка псп-1,5, жатка ЖРБ-4,2 та причеп 2ПТС-4. Тривалий час за взаємною згодою власників цим майном користувався ОСОБА_6 Деякий час тому їм стало відомо, що ОСОБА_6 помер, а належне їм майно перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_5 У травні 2015 року вони направили відповідачу лист з пропозицією повернути майно в строк не пізніше десяти днів з дня його отримання. Однак по теперішній час відповідач майно не повернув і продовжує ним користуватися. Між ними та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу зазначеного майна, а тому відповідач користується ним без достатньої правової підстави.

Позивач ОСОБА_3, представник позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 при реформуванні КСП «Правда» було виділено майно, зазначене у позові. У 2003 році між ними та відповідачем була укладена мирова угода, по якій спірне майно передане у користування ОСОБА_2 та тестя відповідача ОСОБА_6 У 2004 році ОСОБА_6 помер і з цього часу відповідач безпідставно володіє спірним майном, однак раніше вони не звертались з вимогами про повернення майна через матір, щоб не засмучувати її. Вважають, що ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.10.2003 р., яким закрито провадження по справі, закріплена наявність комбайну СК-5 «Нива» та його належність саме позивачам. Тому просять зобовязати відповідача повернути їх зазначене у позові майно.

Відповідач, його представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. Надали письмові пояснення та заперечення, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 67). Відповідач також пояснив, що виділене при розпаюванні КСП «Правда» майно належить йому також, як і позивачам, однак, нічого із майна, зазначеного у позовній заяві, у нього немає. Належні йому жатку він купив у мешканця колгоспу «Правда» Дудура, комбайн СК-5 «Нива» він придбав у іншої особи, підборщик він купив у ОСОБА_8, до того ж у нього він пружинний, а у позивачів був стрічковий. Також зазначили, що позивачі не надали доказів, які б підтверджували їх право власності на зазначене у позові майно, у встановленому законом порядку техніка не зареєстрована. Наданий позивачами на підтвердження їх права власності акт приймання-передачі основних фондів взагалі є недійсним, оскільки містить ряд недоліків, неспівпадіння дат.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_3, представника позивачів, відповідача, його представника, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Звертаючись з позовними вимогами до суду, позивачі посилаються на те, що рішенням комісії з реформування КСП «Правда» від 08.04.2003 р. їм на підставі майнових сертифікатів (а.с. 72-74) були виділені комбайн СК-5 «Нива», жатка ЖВН-4,2, підборщик, жатка псп-1,5, жатка ЖРБ-4,2 та причеп 2ПТС-4.

Відповідно до Указу Президента України № 1529/99 від 03.12.1999 р. «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» реформування колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно здійснювалось шляхом забезпечення всім членам КСП права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших субєктів господарювання, заснованих на приватній власності.

У п. «а» Указу зазначено, що його метою є створення на базі реформованих КСП приватних сільськогосподарських формувань, тому він одночасно передбачає як збереження цілісності господарського використання приватними формуванням землі та майна колишніх КСП на основі оренди земельних і майнових паїв, так і забезпечення реалізації права членів таких підприємств, які виходять з них, на створення приватних формувань шляхом передачі їм (у рахунок погашення належних їм майнових прав) окремих будівель, споруд, техніки, робочої та продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо.

На підтвердження факту належності сільгосптехніки позивачам ними були надані копія акта приймання-передачі основних фондів № 7 від 02 квітня 2003 р., відповідно до якого комісія по передачі майна, що створена відповідно до рішення комісії по реформуванню КСП «Правда» Донецької області від 08 квітня 2003 р., передала, а фізична особа прийняла нижче наведене: комбайн СК-5 «Нива», жатка ЖВН-4,2, підборщик, жатка псп-1,5, жатка ЖРБ-4,2 та причеп 2ПТС-4 (а.с. 70-71).

При цьому зазначений акт не містить номеру протоколу, зазначення особи, яка прийняла майно, а також підпис голови комісії. Суд також зазначає, що акт складений 02.04.2003 року, а рішення комісії, на підставі якого і відбулось приймання-передача майна, прийнято 08.04.2003 р. Крім того, перелічене у акті майно не містить будь-яких ідентифікаційних ознак.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що зі слів батька йому відомо, що за майнові сертифікати батько сторін ОСОБА_2 придбав комбайн. Підтвердив, що на подвірї відповідача стоїть комбайн, але чий він, йому не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що в період з 1995 по 2003 рік він займав посаду заступника голови КСП «Правда» і був членом комісії по розпаюванню, однак займався передачею членам КСП приміщень, а не техніки. Проте йому відомо, що ОСОБА_2 був виділений комбайн, лафет, підборщик, теліжка, які він отримав на початку розпаювання. Сказати, який саме комбайн він отримав, не може.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що у нього був підборщик, який він близько 2001 року продав. Домовлявся за нього як він памятає, нібито, батько сторін ОСОБА_2, а гроші віддавав відповідач ОСОБА_5 Також пояснив, що в той же період біля подвіря ОСОБА_2 стояв комбайн, однак куди від подівся, він не знає. Такий же комбайн він бачив і біля подвіря ОСОБА_6, і зараз у відповідача комбайн тієї ж марки. Однак сказати напевно, чи то один і той самий комбайн, чи різні, він не може. На той час у колгоспі було 12 таких комбайнів.

Відповідно до ст. 59 УПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд не вважає допустимим доказом наданий позивачами на підтвердження факту належності їм сільгосптехніки акт №7 приймання-передачі основних фондів, оскільки відповідно до Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України № 75 від 25.05.2000 р., реєстрація машин власників проводиться органами Держтехнагляду з видачею свідоцтва про реєстрацію. Власники зобовязані зареєструвати належні їм машини протягом 10 днів після їх придбання ... Машини, отримані громадянами в рахунок майнових паїв на правах власності, реєструються за одним із співвласників згідно з рішенням зборів співвласників (п.п. 3.1, 3.5, 3.7).

Пунктом 5.7 Правил встановлено, що перереєстрація машин, які підлягають обліку в органах Держтехнагляду, у період реформування колективних сільськогосподарських підприємств згідно з Указом Президента України № 1529/99 від 03.12.1999 р. «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» проводиться тільки на підставі рішень загальних зборів членів КСП або актів ліквідаційних комісій про передачу транспортних засобів.

Згідно п. 3.10 Правил на кожну зареєстровану машину видається державний номерний знак та свідоцтво про реєстрацію. На зареєстровані технічно справні машини, крім того, видається талон про проходження технічного огляду.

Судом встановлено та підтверджено як позивачем ОСОБА_3, так і представником позивачів в судовому засіданні, що сільськогосподарська техніка, яка є предметом спору, не зареєстрована в органах Держтехнагляду за позивачами.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області № 05/349 від 23.09.2015 р. на КСП «Правда» та інших осіб, вказаних у запиті (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5О.) не проводилась реєстрація зернозбирального комбайну СК-5 «Нива» (а.с. 68,69).

Суд вважає, що позивачами не надано належних та допустимих доказів факту належності їм спірного майна, переліченого у позові, а також перебування цього майна у володінні відповідача, оскільки останній це заперечує, а кожен з допитаних свідків пояснив, що не знає, який саме комбайн був виділений позивачам, не може його ідентифікувати, а також не знає, кому належить комбайн, який знаходиться на подвірї відповідача. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сторони не заявили про застосування позовної давності, яка згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року, викладеним при розгляді справи № 6-101цс12, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення судом першої інстанції.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то сплачений позивачами судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина