Номер провадження 2/243/5369/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Мірошниченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з лютого 2015 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1, надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

22.08.2009 року позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис №52. Від даного шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з лютого 2015 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб.

Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви складає 487,20 грн.

Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, судовий збір в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 22 серпня 2009 року у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис №52, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (до шлюбу Рибка) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Шеремет».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, суму судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Носовська