АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7093/15 Головуючий 1 інст. - Подус Г.С.
Справа № 638/519/15-ц
Категорія: правочини Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кіпенка І.С., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінди Наталії Олександрівни, про визнання іпотеки припиненою,

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), ОСОБА_2, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінди Наталії Олександрівни, про визнання іпотеки припиненою.

На обґрунтування позивач вказав, що 05 жовтня 2007 року укладено Договір про надання споживчого кредиту № , за умовами якого Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСибБанк» (далі - АКІБ «УкрСибБанк»), змінений на ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 гроші в розмірі 42 000 доларів США 00 центів зі сплатою 10,5% річних, щомісячним погашенням заборгованості шляхом аннуїтетних платежів по 415 доларів США 00 центів строком до 05 жовтня 2028 року.

В цей же день для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту укладено договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 вартістю 236 000 грн. 00 коп. Договір іпотеки посвідчено за реєстровим № 3513 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О.

Постановою Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На стадії ліквідаційної процедури ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 грудня 2010 року зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінду Н.О. зняти заборону відчуження об'єкта нерухомості та вилучити запис із Державного реєстру іпотек - з квартири АДРЕСА_1.

16 грудня 2010 року вказана квартира була продана арбітражним керуючим Шершнем Ю.С. - ліквідатором боржника - ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_5, а 27 грудня 2010 року ОСОБА_5 продав це мано йому.

Однак постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2011 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 14 грудня 2010 року скасовано. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2011 року постанову Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року скасовано, провадження у справі припинено. У зв'язку з цим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. повторно внесено запис про обтяження іпотекою належну йому квартиру.

Посилаючись на порушення права власності, просив визнати припиненим договір іпотеки нерухомого майна, укладений 05 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, зареєстрований в Державному реєстрі іпотек за № 3513.

В уточнених вимогах просив визнати іпотеку згідно Договору іпотеки, укладеного 05 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим № 3513, припиненою.

Відповідач в особі свого представника ОСОБА_6 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що спірна квартира була відчужена ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів в процесі проведення ліквідаційної процедури іпотекодавця, а тому іпотека в спірних правовідносинах припинилася.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 05 жовтня 2007 року укладено Договір про надання споживчого кредиту № , за умовами якого АКІБ «УкрСибБанк», змінений на ПАТ «УкрСиббанк», надав ОСОБА_2 гроші в розмірі 42 000 доларів США 00 центів зі сплатою 10,5% річних, щомісячним погашенням заборгованості шляхом аннуїтетних платежів по 415 доларів США 00 центів строком до 05 жовтня 2028 року.

В цей же день для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту укладено договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 вартістю 236 00 грн. 00 коп. Договір іпотеки посвідчено за реєстровим № 3513 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О.

Постановою Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; встановлено строк для заявлення вимог кредиторів; скасовано арешти, що накладені на майно боржника, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шершня Ю.С., якого зобов'язано в строк до 22 травня 2011 року виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 грудня 2010 року зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінду Н.О. зняти заборону відчуження об'єкта нерухомості та вилучити запис із Державного реєстру іпотек - з квартири АДРЕСА_1, накладену згідно з Договором іпотеки від 05 жовтня 2007 року, посвідченим за реєстровим № 3513 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О.

16 грудня 2010 року на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року та в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий Шершень Ю.С. - ліквідатор боржника - ФОП ОСОБА_2 - уклав зі ОСОБА_5 договір купівлі-продажу вказаної квартири.

27 грудня 2010 року ОСОБА_5 продав це майно ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. за реєстровим № 2130.

Однак постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2011 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 14 грудня 2010 року скасовано. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2011 року постанову Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року скасовано, провадження у справі припинено. У зв'язку з цим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. повторно внесено запис про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1.

За статтею 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення.

Згідно статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 23 (частини 1, 2) Закону України від 05 червня 2003 року № 898-1У (з наступними змінами) «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-1У) встановлено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Реалізація майна, що є предметом іпотеки, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, не припиняє іпотеку, тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет іпотеки до іншої особи.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову та припинення іпотеки згідно Договору іпотеки, укладеного 05 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим № 3513.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

У разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в державний реєстр іпотек.

Зазначений висновок узгоджується з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпія не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпцїї правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15.

За правилами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідно норму права.

Керуючись ст. ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді