Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2029/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Доповідач Карпенко О. Л.
У Х В А Л А

12.10.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та визначення розміру часток за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та визначення розміру часток.

Не погоджуючись з рішеннями суду, відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтував порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права під час розгляду справи.

Справа розглядалася судам неодноразово.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний будинок, яку обґрунтовано тим, що відповідач має намір і можливість його відчужити, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на її безпідставність.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору являється право власності на житловий будинок, який знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., АДРЕСА_2.

Спір між сторонами триває протягом значного проміжку часу, неодноразово являвся предметом судового розгляду судами різних інстанцій.

Вжиті судом заходи мирового врегулювання спору виявилися безрезультатними.

Право власності на спірне майно зареєстровано 8 липня 2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем по справі.

У Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна не зареєстровано відповідних обмежень відповідача щодо цього майна, а отже відповідач формально не обмежена у розпорядженні вказаним ним.

На переконання апеляційного суду ці обставини свідчить про наявність реальної загрози утруднення або неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог в разі не вжиття заходів забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, за захистом якого він заявив, та обраному ним способу його захисту, а тому колегія суддів вважає, що накладення арешту на будинок являється спів мірним і відповідним способом забезпечення (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 151, 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

В забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та визначення розміру часток накласти арешт на належний ОСОБА_6 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає і підлягає негайному виконанню та може бути пред'явлена до виконання протягом року, тобто до 12 жовтня 2016 року.

Головуючий:

Судді: