Провадження №22-ц/784/671/15
Провадження № 22-ц/784/671/15 Головуючий першої інстанції: Агєєва Л.І.
Категорія: 53 Суддя-доповідач апеляційного суду: Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Харитонової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївіндодяг» (далі - ТОВ «Миколаївіндодяг») про зобов'язання сплатити страхові внески та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ТОВ «Миколаївіндодяг» про зобов'язання сплатити страхові внески та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з 03 березня 2006 року по 01 серпня 2013 року вона працювала в ТОВ «Миколаївіндодяг» на посаді начальника швейного цеху. Після звільнення з роботи і звернення до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва дізналася, що відповідачем не було здійснено сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з чим їй було відмовлено у перерахунку пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила зобов'язати відповідача сплатити страхові внески до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва за період з 01 серпня 2012 року по 01 серпня 2013 року та стягнути 500 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Миколаївіндодяг» на користь ОСОБА_2 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволені іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду в частині відхилених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди, не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку згідно з правилами ч.1 ст.303 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_2 з 03 березня 2006 року по 01 серпня 2013 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Миколаївіндодяг» ( а. с. 6-8).

01 серпня 2013 року позивач була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до повідомлення Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва відповідач сплатив єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по 31 липня 2012 року ( а. с. 4).

Відповідно до ст.ст. 11, 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або інших угод, передбачених законодавством. Страхувальниками застрахованих фізичних осіб за цим Законом виступають роботодавці, які є платниками страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Права та обов'язки застрахованої особи визначені статтею 16 вищевказаного Закону, згідно якій застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі, оскаржувати в установленому законом порядку дії страхувальника, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові внески обчислюються та нараховуються на суму нарахованої заробітної плати та сплачуються під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок. Одночасно з видачею зазначених сум роботодавці зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платежів (авансові платежі). За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями зі сплати єдиного внеску зобов'язань зі сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання зі сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

В ч.2 ст.16 ЦК України наведені способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право та інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, питання оплати страхувальником страхових платежів до Пенсійного фонду України, та спори щодо їх оплати мають вирішуватись між цими особами, а не між застрахованою особою і роботодавцем, тобто у інший спосіб, визначений законодавством з урахуванням правовідносин, на які посилається позивач. Позивач, як застрахований працівник, не може діяти від імені управління Пенсійного фонду України вЗаводському районі м. Миколаєва і вимагати сплати страхових платежів на користь контролюючих органів. Обраний позивачем спосіб захисту не встановлений ні договором, ні законом. Обов'язок утримання обов'язкових платежів покладено на управління Пенсійного фонду України.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: