Справа № 513/46/15-ц
Провадження № 2/513/114/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів в якому зазначили, що 26 квітня 2014 року приблизно о 21:45 годині, на 120 км + 130 м автодороги Одеса-Рені в с. Зоря Саратського району Одеської області, відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху, та допустив зіткнення з належним позивачам автомобілем "ВАЗ 2107", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам завдано тілесних ушкоджень, а вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_5 мав поліс № АС/8580239 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПАТ "Українська транспортна страхова компанія".

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року, відповідача ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню суми матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу від 12 серпня 2014 року, сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» складає 26250 гривень.

Після дорожньо-транспортної пригоди позивачка ОСОБА_4 була шпитальозована до Саратської ЦРЛ, де проходила лікування та витратила 4441,35 гривень. Відповідач добровільно сплатив частину витрат, завданих пошкодженням транспортного засобу у сумі 16900 гривень.

Позивачі зазначили, що внаслідок ДТП їм було спричинено моральну шкоду, яку оцінили у 10000 гривень, кожному.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_6: матеріальну шкоду у сумі 9350 гривень, моральну шкоду у сумі 10000 гривень, витрати на правову допомогу у сумі 1200 гривен. Позивачка ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на свою користь: витрати, повязані з лікуванням у сумі 4441 гривня, моральну шкоду у сумі 10000 гривень, витрати на правову допомогу у сумі 1200 гривен. Також позивачі просили стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Під час судового розгляду, до участі в справі у якості співвідповідача було залучено приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_5

Під час розгляду справи позивачі та їх представник підтримали позов, просили задовольнити його у повному обсязі, стягнути з відповідача ОСОБА_5 на свою користь матеріальну, моральну шкоду та судові витрати.

ОСОБА_5 під час судового розгляду позов визнав частково. У даному судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах відповідача на підставі довіреності позов визнав частково. Пояснив суду, що після ДТП відповідач сплатив ОСОБА_1 16900 гривень за пошкоджений автомобіль. Оскільки за висновком експерта авто товарознавця, завдана шкода дорівнює вартості автомобіля ОСОБА_1 та автомобіль вважається фізично знищеним просив передати автомобіль йому, після чого він сплатить позивачу 9350 гривень різниці суми завданої шкоди. Матеріальні витрати на лікування позивачки ОСОБА_4 просив стягнути зі страхової компанії, яка застрахувала його цивільну відповідальність. Моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, яку просять стягнути позивачі вважає значно завищеної, просив зменшити компенсацію моральної шкоди. Не заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, які підтверджені документально та витрат зі сплати судового збору.

Відповідач - приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" позов не визнав, заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 136-138). Зокрема, представник страхової компанії просив відмовити у стягненні шкоди зі страховика, оскільки ОСОБА_5 не виконав свій обовязок щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, не подав заяву по дорожньо-транспортну пригоду. Також до страховика не зверталися і позивачі. У дане судове засідання представник страхової компанії, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не зявився.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що 28 квітня 2014 року ОСОБА_4 була шпитальозова до неврологічного відділення Саратської ЦРЛ після ДТП. Окрім черепно-мозкової травми, у хворої було діагностовано гематому на нозі. Позивачка проходила лікування з приводу черепно-мозкової травми, також призначалося лікування з приводу хвороби серця та високого тиску. 12 травня 2014 року ОСОБА_4 була переведена до хірургічного відділення. Усі призначені медичні препарати та придбані ліки є в історії хвороби.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 12 травня 2014 року ОСОБА_4 була шпитальозована до хірургічного відділення, де проходила лікування з приводу гематоми на нозі, яка виникла після дорожньо-транспортної пригоди наприкінці квітня 2014 року. Він консультував хвору під час її перебування на лікуванні у неврологічному відділенні,однак у звязку з черепно-мозковою травмою на той час хірургічне втручання було неможливим.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 26 квітня 2014 року о 22:00 годині, на 120 км + 130 м автодороги Одеса-Рені, ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем НОМЕР_3, порушив п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відволікся від керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Даною постановою ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 27).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 (а.с.38). Довіреністю від 05 лютого 2008 року, посвідченою державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4 з питань, що стосуються експлуатації та розпорядження автомобілем НОМЕР_4 (а.с.39).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 22 від 12 серпня 2014 року, вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля НОМЕР_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 26250 гривень (а.с. 2-20).

Ст.1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

14 липня 2014 року, під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідач ОСОБА_5, мав посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_3 (а.с.40).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності…

Статею 33 даного закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

07 грудня 2013 року між ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", та ОСОБА_5 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/8580239 (а.с.125).

П.16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року роз'яснено, … у разі невиконання особою відповідальність якої застрахована обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдачем шкоди.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, його представником, що відповідач ОСОБА_5 не виконав встановлений законом обовязок щодо подання страховику письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, тому завдана в результаті його дій шкода повинна бути відшкодована позивачам самим ОСОБА_5

Враховуючи, що після ДТП ОСОБА_5 частково відшкодував ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 16900 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 9350 гривень.

У звязку з тим, що автомобіль НОМЕР_6, яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 вважається фізично знищеним та з ОСОБА_5 стягнуто спричинену шкоду у повному розмірі, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування ОСОБА_5 завданих йому збитків передати ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_7.

Вимоги позивачки ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування у сумі 4441 гривня підлягають задоволенню частково, у розмірі 4278 гривень 91 копійка, які підтверджені належними доказами.

Вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди в сумі по 10000 гривень кожному підлягають частково задоволенню. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь вини відповідача ОСОБА_5, який порушив Правила дорожнього руху України, глибину фізичних та душевних страждань позивачів: ОСОБА_1 не мав можливості використовувати свій автомобіль, який був повністю знищений, його дружина ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, перебувала на лікуванні, переживав за стан її здоровя. ОСОБА_4 перенесла фізичний біль, моральні страждання. Зазначені негативні фактори змінили звичайний спосіб життя позивачів. При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди суд також враховує вимоги розумності і справедливості, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 5000 гривень компенсації моральної шкоди.

На підставі ст. 84 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на оплату юридичної допомоги, по 1200 гривень на користь кожного.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 370 гривень, по 185 гривень кожному.

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1167,1168, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, на користь ОСОБА_1: матеріальну шкоду у розмірі 9350 (девять тисяч триста пятдесят) гривень; моральну шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень; судові витрати у розмірі 1385 (одна тисяча триста вісімдесят пять) гривень, всього 15735 (п'ятнадцять тисяч сімсот тридцять п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, на користь ОСОБА_4: матеріальну шкоду у розмірі 4278 (чотири тисячі двісті сімдесят вісім) гривень 91 копійка; моральну шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень; судові витрати у розмірі 1385 (одна тисяча триста вісімдесят пять) гривень, всього 10663 (десять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 91 копіка.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Після відшкодування ОСОБА_5, завданих ОСОБА_1 збитків зобов'язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_7.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. Я. Кожокар