Справа № 203/7115/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : представника позивача та третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа - Управління Житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 2-4)

У судовому засіданні 05.02.2015 року судом було залучено у якості третьої особи - Управління Житлового господарства Дніпропетровської міської ради(а.с.130)

23.03.2015 року у якості третьої особи було залучено ОСОБА_4(а.с.140)

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача - ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить 1/2 частки приватизованої квартири за адресою АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка позивач звернулася до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини за законом на вказану вище частину квартири, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_5 не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не зареєстрував її в бюро технічної інвентаризації. Крім того, в процесі оформлення нового технічного паспорта позивачем було виявлено, що син здійснив переобладнання квартири (знесення простінків), внаслідок чого площа була збільшена з 36.7 кв. м до 37 кв. м., тому позивач звернулась до суду та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частини самовільно перепланованої квартири в порядку спадкування за законом (загальною площею 37 кв. м., житлова площа 18,4 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1(а.с.2-4)

Представник позивача, який також є представником третьої особи - ОСОБА_4 позов підтримав, надав суду письмові пояснення третьої особи(а.с.145-146)

Представник відповідача Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. (а.с. 124,131,134,138,142-143).

Представник третьої особи - Управління Житлового господарства Дніпропетровської міської ради свого представника у судове засідання не направив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.143-144)

Вислухавши пояснення сторін представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв та поясненнями у судовому засіданні(а.с.11,114)

Встановлено, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, був власником 1/2 частки приватизованої квартири за адресою АДРЕСА_1. Вищевказана частка квартири була їм успадкована від його дідуся ОСОБА_6, який був її власником згідно договору купівлі - продажу квартири від 06.09.2001 року. Право власності на вищевказану частку квартиру за ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.03.2009 року виданим державним нотаріусом П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Ярославцевою І.В. та зареєстрованим за реєстровим 4-557(а.с.19-22)

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_5 здійснив перепланування в квартирі АДРЕСА_1, яке полягає в знесенні не несучих перегородок та будівництві нових гіпсокартонних, що згідно висновку про технічний стан несучих будівельних конструкцій квартири на момент огляду (жовтень 2014 року) основних несучих конструкцій квартири АДРЕСА_1 їх технічний стан класифікується як задовільний (II категорія стану); виконане перепланування (загальне переобладнання) приміщення квартири, не впливає на несущу здатність будівельних конструкцій квартири та нормальну експлуатацію будинку в цілому; виконані роботи з переплануванні квартири виконані без порушень діючих будівельних норм, квартира може експлуатуватися по призначенню, як помешкання, що підтверджується копією зазначеного висновку(а.с.23-57)

Встановлено, що після самовільного перепланування перепланування в квартирі АДРЕСА_1, вона має загальну площу 37 кв.м., житлову площу 18,4 кв.м., та складається з: житлової - 18,4 кв.м., кухні - 7,0 кв.м., санвузол - 5,0 кв.м., лоджії - 3,1 кв.м., коридору - 3,5 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту(а.с.12-17)

Встановлено, що після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 03.12.2013 року П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 421/2013, згідно якої до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини зверталась лише ОСОБА_2, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі того, що за життя ОСОБА_5 не зареєстрував право власності у відповідних органах, що підтверджується копією спадкової справи наявною в матеріалах справи (а.с.106-121)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ТІК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає удень відкриття спадщини.

Згідно ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 19 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07 2004р. № 1952-ІУ підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 був власником 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, але за життя не встиг зареєструвати своє право у компетентних органах, зважаючи на те, що здійсненне ним переобладнання квартири не впливає на несущу здатність будівельних конструкцій квартири та нормальну експлуатацію будинку в цілому, виконані роботи з переплануванні квартири виконані без порушень діючих будівельних норм і квартира може експлуатуватися по призначенню, як помешкання, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 37 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., яка складається після перепланування з: житлової - 18,4 кв.м., кухні - 7,0 кв.м., санвузол - 5,0 кв.м., лоджії - 3,1 кв.м., коридору - 3,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 328, 368, 384, Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 37 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., яка складається після перепланування з: житлової - 18,4 кв.м., кухні - 7,0 кв.м., санвузол - 5,0 кв.м., лоджії - 3,1 кв.м., коридору - 3,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур