Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року у розмірі 18 759,86 грн та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 390,34 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судами встановлено, що відповідно до договору від 11 жовтня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, у неї за кредитним договором станом на 30 червня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 18 759,86 грн, яка складається з: 5 447,40 грн - заборгованість за кредитом; 10 711,65 грн - заборгованість за процентам за користування кредитом; 1 231,29 грн - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина); 869,52 грн - штраф (процентна складова).

З урахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором з вирахуванням штрафів у розмірі 500 грн і 869,52 грн.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Так, твердження скаржника про пропуск позивачем строку позовної давності не заслуговує на увагу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що останній платіж за кредитним договором відповідачем був здійснений 29 листопада 2011 року, що відповідно до положень ст. 264 ЦК України свідчить про переривання строку позовної давності.

Крім того, в матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідач свій розрахунок не надав, а тому твердження скаржника про необґрунтованість цього розрахунку не заслуговує на увагу.

Отже, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук Т.О. Писана Г.В. Юровська