Провадження 2/331/150/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Запорожжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

10 листопада 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до відповідача з позовом, в якому зазначив, що 23.09.2007 року між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/№. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, не надавав коштів на погашення кредиту та станом на 30.09.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 6367,9 грн., яка складається з: 987,9 грн.. - заборгованості за кредитом; 2480,58 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом; 2210 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи: - 500 грн. фіксована частина штрафу; - 279,42 грн. процентна складова штрафу. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу і судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Пояснила, що відповідачем останній платіж за кредитом було здійснено в 2007 році.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Пояснили, що відповідач дійсно укладав кредитний договір з банком. Зробили заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності, який банк пропустив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/№ від 23.09.2007 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткої клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір.

Розмір заборгованості підтверджується наданим до позову розрахунком.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем лише один раз було поповнено платіжну картку - 16.10.2007 року.

З оглянутої в судовому засіданні кредитної картки на ім'я ОСОБА_1, наданих банком даних з програмного комплексу ПАТ "КБ"Приватбанк" скріншот вбачається, що строк дії картки встановлений до вересня 2011 року.

Згідно до припису ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк( термін)його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Відповідно до ч.1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За висновками Верховного Суду України,викладеними у постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс14 ,яка відповідно до положень ст.360-7, 214 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України,за таким договором,що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту,перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Тобто, остаточним строком погашення кредиту в цілому є вересень 2009 року,що відповідає строку дії картки відповідача.

До суду з даним позовом банк звернувся 10.11.2014 року з пропуском передбаченого ст. 257 ЦК Украйни строку. Позивач не посилався на поважність причин пропуску позовної давності та заяву про поновлення строку не подавав.

Тому в задоволенні позову слід відмовити через сплив позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 257,261,530, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов