справа №2/1408/275/12
П. №2-р/474/2/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.03.15 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді : Фасій В.В.

секретар судового засідання : Багрін Н. А.

розглянувши подання державного виконавця відділу ДВС Врадіївського РУЮ ОСОБА_1 про роз»яснення рішення Врадіївського районного суду від 26.02.2014 року по цивільній справі №2/1408/275/2012 за позовом ОСОБА_2 до ПП ВКП «Каро» про визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Назаренко Ю. В. звернувся до суду з вищезазначеним поданням, посилаючись на незрозумілість резолютивної частини виконавчого документу, оскільки судом не визначено в яких діях полягатиме виконання рішення боржником, та не можливістю визначити місцезнаходження спірної земельної ділянки, через відсутність межових знаків.

В судове засідання не зявився, звернувшись з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника, в якій подання підтримує.

Особи, які брали участь у справі, будучи повідомлені про час та місце розгляду подання, до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про його відкладення чи розгляд подання у їх відсутність не надали.

Що відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає подання не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Врадіївського РУЮ знаходиться виконавче провадження ВП №46314922 від 02.02.2015р. з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа №2/1408/275/2012 виданого на підставі рішення Врадіївського районного суду, яким вирішено витребувати у ПП ВКП «Каро» та повернути ОСОБА_2, належну їй на підставі державного акту на право власності на землю серії МК №080771 від 30.12.2004р. земельні ділянки (ділянка №1 площею 3,92 га кадастровий номер :03:000:0167, земельна ділянка №2 площею 2,82 га кадастровий номер :03:000:0210) загальною площею 6,74 га розташовані в межах території Гуляницької сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, копія ухвали про відкриття якої надіслано боржнику;

12.02.2015р. боржник звернувся на адресу відділу ДВС з заявою про не можливість добровільного виконання рішення суду, в звязку з відсутністю межових знаків спірної земельної ділянки, що перешкоджає визначити її точне місцезнаходження.

При прийнятті рішення суд керується:

п. п. 8, 13, 21 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено;розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права;

Статтею 221 ЦПК України, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Відповідно до ст.ст. 11-13 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно

від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію; для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Ст. 34 цього ж закону, встановлено, що у разі, якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, або зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа.

Отже, виходячи з вищенаведених норм закону, слідує, що у заяві про роз'яснення рішення повинно бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. При роз"ясненні рішення суду суд не може змінювати його змісту. Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

А тому, з огляду на те, що резолютивна частина рішення є чіткою та зрозумілою, рішення та виконавчий лист містить всі дані, які необхідні для безумовного його виконання та державний виконавець фактично звернувся з проханням про внесення у нього нових даних які не були предметом розгляду (відсутність межових знаків земельної ділянки, що перешкоджає визначенню її точного місця знаходження) та має намір змінити саму суть прийнятого рішення, суд приходить до висновку, що підстав для його роз»яснення немає.

Дого ж державний виконавець для з'ясування та роз'яснення цих питань, має змогу, шляхом реалізації наданих йому повноважень, вирішити питання щодо поновлення межових знаків земельної ділянки.

Водночас, звертаючись з зазначеним клопотанням, державний виконавець не має на меті розяснення самого рішення, а фактично просить суд розяснити йому порядок виконання повноважень наданих йому ЗУ «Про виконавче провадження»..

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного виконавця про роз»яснення рішення Врадіївського районного суду від 26.02. 2014 року по цивільній справі №2/1408/275/2012 за позовом ОСОБА_2 до ПП ВКП «Каро» про визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельної ділянкивідмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом п»яти днів з дня її отримання.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя В.В.Фасій