Справа № 344/7864/15-ц
Провадження № 2/344/3320/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення витрат по оплаті судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 70 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.04.2014 року. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 112 410,78 доларів США, що за курсом 22,89 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.04.2015 року складає 2 573 082 гривень 66 копійки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач 12.04.2007 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль Volvo. Договором передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобовязань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідач умови договору не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Положеннями кредитно-заставного договору передбачено право заставодержателя у випадку невиконання боржником зобовязань за цим договором задовольнити забезпечену вимогу шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило.

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

11 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 ОСОБА_2 встановлено, що 11.04.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 70 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13% на рік з кінцевим терміном повернення 10.04.2014 року.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №103К від 11.04.2007 року.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Позивачем станом на 28.04.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 112 410,78 доларів США, що за курсом 22,89 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.04.2015 року складає 2 573 082 гривень 66 копійки, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 33 111,80 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 40 598,20 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань договором 33 337,48 доларів США, штрафи:10,92 доларів США фіксована частина та 5 352,37 доларів США процентна складова.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань за кредитним договором № 103К від 11 квітня 2007 року позичальник згідно договору передав в заставу банку: автомобіль марки Volvo FH 12 випуску 1998 року, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки VAN HOOL, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки DAF 95XF 430, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, які належать на праві власності відповідачу (а.с.18-19).

Договором передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобовязань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідач умови договору не виконує, предмет застави в заклад банку не передав.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави, він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого.

Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу».

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 20 Закону України «Про заставу» позивач набув права звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Позивач у своїх позовних вимогах просить звернути стягнення на предмет застави шляхом надання позивачу права на продаж предмета застави з правом зняття з реєстраційного обліку в органах ДАІ України. Приймаючи до уваги, що даний порядок звернення стягнення на рухоме майно, не суперечить закону і найбільш повно враховує інтереси відповідача, суд дійшов висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави.

Належним чином співставивши досліджені обставини та визначивши співмірність суми заборгованості за кредитом та вартості майна, перевіривши, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано зазначені зобовязальні відносини щодо права позивача на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, суд вважає встановленим порушення права позивача на виконання договірних зобовязань, у звязку з чим для відновлення зазначеного права позивача слід позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 550-552, 589, 590, п. 3 ч. 2 ст. 592, 610-112, 625, 629, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», керуючись ст.ст. 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення витрат по оплаті судового збору задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, перед публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, за кредитним договором № 103К від 11 квітня 2007 року, в розмірі 112 410,78 доларів США, що за курсом 22,89 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.04.2015 року складає 2 573 082 гривень 66 копійки, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 33 111,80 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 40 598,20 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань договором 33 337,48 доларів США, штрафи:10,92 доларів США фіксована частина та 5 352,37 доларів США процентна складова, вилучити у ОСОБА_1 та передати в заклад публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк»: предмет застави транспортний засіб марки Volvo FH 12 випуску 1998 року, кузов/шасі № yv2a4b3a9wb197570, реєстраційний номер НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016826 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіль марки VAN HOOL, 1992 року випуску, кузов/шасі № 58282 279898/9000001, реєстраційний номер НОМЕР_2, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016807 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіль марки DAF 95XF модель 430, 1998 року випуску, кузов/шасі № xlrte47xs0e476863, реєстраційний номер НОМЕР_3, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016804 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Volvo FH 12 випуску 1998 року, кузов/шасі № yv2a4b3a9wb197570, реєстраційний номер НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016826 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіля VAN HOOL, 1992 року випуску, кузов/шасі № 58282 279898/9000001, реєстраційний номер НОМЕР_2, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016807 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіль DAF 95XF модель 430, 1998 року випуску, кузов/шасі № xlrte47xs0e476863, реєстраційний номер НОМЕР_3, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016804 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1

Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Volvo FH 12 випуску 1998 року, кузов/шасі № yv2a4b3a9wb197570, реєстраційний номер НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016826 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіль VAN HOOL, 1992 року випуску, кузов/шасі № 58282 279898/9000001, реєстраційний номер НОМЕР_2, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016807 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1; автомобіль DAF 95XF модель 430, 1998 року випуску, кузов/шасі № xlrte47xs0e476863, реєстраційний номер НОМЕР_3, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 016804 від 05.04.2007 року належить ОСОБА_1, шляхом продажу вказаних автомобілів публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» з укладення від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з надання повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаних автомобілів в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дубліката для його подальшої реалізації, а також надання публічному акціонерному товариству комерційному банку «ОСОБА_3» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаних автомобілів з обліку в органах ДАІ України.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, 3654 грн. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів через Івано-Франківський міський суд з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Бабій