АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2604/15р. Головуючий в 1 інстанції :
Єдиний унікальний номер справи: 662/642/15ц Марківський О.В.
Категорія 19 Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року жовтня місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

Приходько Л.А.

при секретарі : Пляс Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» 6000грн. шкоди, заподіяної діями працівників банку, 14243грн. компенсації за знецінення коштів внаслідок інфляції за період з вересня 2006року по червень 2015року, та 20 000грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору №3 від 11 листопада 2004року, укладеного між нею та банком, 11 серпня 2006 року працівник банку ОСОБА_4 прийняла від неї грошові кошти у розмірі 6000грн., зробивши відповідну відмітку у договорі.

При зверненні до банку позивач дізналася, що ці кошти на її рахунок не надходили, а вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012року ОСОБА_4 визнано винною і засуджено за їх привласнення.

До теперішнього часу банк не повернув кошти отриманні їх працівником при виконанні службових обов'язків, не сплатив компенсацію за знецінення коштів внаслідок інфляції та не відшкодував заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 суму основного боргу 6 000грн., компенсацію за знецінення коштів внаслідок інфляції у розмірі 14 242грн., а всього 20243грн.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити нове про задоволення цих вимог. Зокрема зазначила, що суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ст.1167 ЦК України.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення суду в частині задоволених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішень в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а скарга ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зібранні у справі докази свідчать, що 11 листопада 2004 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль», та ОСОБА_5 укладений договір банківського вкладу «Аваль-Капітал» (клієнтський з пролонгацією), за яким позивач внесла на рахунок вкладу кошти в сумі 4000грн. під 12,5% річних строком до 11 серпня 2005 року.

11 серпня 2006 року ОСОБА_5 на поповнення цього рахунку передала у приміщенні банку касиру ОСОБА_4 6000грн., у зв'язку з чим була зроблена відповідна відмітка у договорі.

Однак ОСОБА_4 грошові кошти на рахунок вкладника не внесла, підробила договір шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, за що 12 березня 2012року вироком Чаплинського районного суду Херсонської області визнана винною та засуджена за вчинення злочину.

26 червня 2007 року позивачем до Херсонської обласної дирекції банку подана заява про підтвердження наявності коштів на належному їй рахунку відкритому на підставі договору від 11.11.2004року. За повідомленням ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» від 25.07.2007року кошти в сумі 6 000грн., як поповнення рахунку на баланс банку не надходили.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки суми внесеного нею вкладу та інфляційних витрат.

Разом з цим, дійшовши наведеного висновку, суд помилково вважав, що ці вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.1166 ч.1, ст.1172 ч.1 ЦК України, у зв'язку із заподіянням ОСОБА_5 матеріальної шкоди внаслідок викрадання працівниками банку 6000грн. під час виконання ними своїх службових обов'язків.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки зібранні та дослідженні у справі докази свідчать, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які регулюються договором банківського рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

За положеннями ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, у тому числі, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За приписами ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За наведених обставин та, враховуючи наявність між сторонами договірних зобов'язань, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про відшкодування банком заподіяної їй моральної шкоди в порядку ст.1167 ЦК України, як такі, що спірні правовідносини не регулюють.

Також не можна погодитися з доводами представника банку щодо спливу строку позовної давності звернення до суду з огляду на час, коли позивач дізналася про порушення її прав, дати постановлення вироку відносно винних осіб у кримінальному провадженні та часу набуття цим вироком законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що судом першої інстанції було ухвалене правильне по суті рішення про стягнення боргу за договором та інфляційних витрат, проте помилково до виниклих між сторонами правовідносин застосовано положення ст.1166, 1172 ЦК України, колегія суддів вважає, що рішення суду в порядку ст.309 ЦПК України слід змінити та вважати, що позовна вимоги ОСОБА_5 задоволено частково з підстав, передбачених ст.1066, 625, 599 ЦК України.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення грошових коштів у розмірі 20 243 грн. на підставі 1166 ЦК України змінити та вважати, що ці вимоги задоволено з підстав передбачених ст. 1066, 625, 599 ЦК України.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: