УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_6, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про стягнення надмірно виплачених коштів, за касаційною скаргою управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_6 суму надмірно виплачених коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 26 089 гри 84 коп. за період з 01 липня 2003 року по 31 березня 2014 року, яку отримала ОСОБА_6

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 на підставі довідки Чернігівського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції від 21 липня 2003 року у період з 01 липня 2003 року по 31 березня 2014 року виплачувалася допомога як одинокій матері. Відповідач не мала права користуватися відповідним статусом, оскільки дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона народила під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 Про вказані обставини ОСОБА_6 не повідомила управління соціального захисту населення, ввела в оману посадових осіб Чернігівського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції з метою отримання неправомірної вигоди. На основі викладеного позивач просив суд задовольнити позов.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено з посиланням на недоведеність позивачем факту винних, умисних дій відповідача, які призвели до надмірної виплати позивачем суми державної соціальної допомоги.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 4 ст. 50 КАС України передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» врегульовано питання щодо допомоги на дітей одиноким матерям, а саме: виникнення права, умови призначення; розмір тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 5 вказаного Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч. 2 ст. 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»).

Враховуючи наведене, даний спір за зверненням управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області як суб'єкта владних повноважень про стягнення суми державної допомоги на дитину одинокій матері, виплаченої надміру внаслідок зловживань з боку матері, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має проводиться за правилами адміністративного судочинства.

Дана правова позиція узгоджується з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у пп. 3 п. 31 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

На порушення вимог ст. 15 ЦПК України суди першої та апеляційної інстанцій на зазначене уваги не звернули та безпідставно вирішили даний спір в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 336, 340, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_6, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про стягнення надмірно виплачених коштів закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана