Справа № 2-24/11
Провадження №
Рішення

іменем України

"08" лютого 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюта Т.Є.

при секретарі Зайченко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4. Кагарлицької районної державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору дарування, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та земельної ділянки,

встановив :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що 16.03.2000 року помер їх батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому за життя належав житловий будинок по вул. Суворова, 18, в м.Кагарлику, в якому він проживав до та на час смерті та на який відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося четверо спадкоємців першої черги, а саме троє його дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також дружина ОСОБА_6 .

Позивачі у встановлений ст. 549 Цивільного Кодексу України 1963 року в шестимісячний строк не звертались до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, протягом шестимісячного строку фактично прийняли спадщину шляхом вступу в управління та користування спадковим майном.

Відповідачі також прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

Отже, враховуючи те, що батьки ОСОБА_5 померли, інших дітей не було, Позивачі та Відповідачі успадковують спадщину ОСОБА_5 в рівних частках, в тому числі і житловий будинок за адресою м. Кагарлик, вул. Суворова, 18.

Для оформлення спадщини, а саме вищезазначеного житлового будинку Позивачі звернулись до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори.

У відповідь на звернення Позивачів державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори повідомив, що на житловий будинок Відповідачу ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 р. №6621. У звязку з чим, Позивачам не може бути видано свідоцтво про право на спадщину, тому необхідно звертатись до суду для вирішення питання про встановлення факту прийняття Позивачами спадщини та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом Відповідачу ОСОБА_6.

ОСОБА_7 ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 р. №6621 на житловий будинок, що знаходиться м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, порушує право Позивачів на спадкування частини спадкового майна, яке залишилося після смерті їхнього батька ОСОБА_5

Враховуючи те, що Позивачі та Відповідачі згідно ст. ст. 1261, 1267 Цивільного кодексу України є спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_5 та маються право на рівні частки у його спадщині, тобто 1/4 спадщини кожному, Відповідач ОСОБА_6 не мала права отримувати, а Кагарлицька районна державна нотаріальна контора видавати свідоцтво про право на спадщину на весь спадковий житловий будинок, оскільки вона мала право лише на 1/4 частину цього будинку.

Згідно ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 р. №6621 на житловий будинок, що знаходиться м. Кагарлик, вул. Суворова, 18 видане ОСОБА_6 повинно бути визнано недійсним та визнано право власності Позивачів на частину спадкового житлового будинку, по 1/4 - кожному.

Під час підготовки документів для подачі позову до суду про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на частину спадкового житлового будинку Позивачі звернулись до Кагарлицького бюро технічної інвентаризації з проханням надати реєстраційні документи на житловий будинок.

Однак, в Кагарлицькому БТІ Позивачам повідомили про те, що власником будинку за адресою м. Кагарлик, вул. Суворова, 18 є Відповідач ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 23.12.2009 р. №615 укладеного між Відповідачами, та посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 Враховуючи те, що Відповідач ОСОБА_6 незаконно успадкувала житловий будинок після смерті ОСОБА_5, вона не мала права дарувати його Відповідачу ОСОБА_4., то договір дарування укладений між Відповідачами повинен бути визнаний недійсним..

А тому Позивачі просять встановити факт прийняття ними спадщини після померлого 16.03.2000 р. батька ОСОБА_5, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 р. №6621 Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою Київська область, м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, визнати недійсним договір дарування від 23.12.2009 р. житлового будинку посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_9 та укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнати за ними в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 право власності за кожною на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область, м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, вартістю 13180,25 гривень.

В судовому засіданні Позивачі та їх представник позов підтримали, а також збільшили свої позовні вимоги і просять також встановити факт прийняття ними спадщини після померлої 04.09.1961 р. матері ОСОБА_10, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, визнати недійсними договора дарування житлового будинку та земельних ділянок, визнати за Позивачами за кожною право власності на 1/3 частину спадкового будинку та земельної ділянки, визнавши недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 04.09.1961 року померла їх мати ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 бурдою І.А.

За час спільного проживання в шлюбі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 спільно набули житловий будинок за адресою Кагарлицький район, м.Кагарлик, вул. Суворова, 18, який відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю належав їм на праві спільної сумісної власності. Тому, відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю ОСОБА_10 належала 1/2 частина спільного майна подружжя, тому числі і 1/2 частина житлового будинку в м.Кагарлик, вул. Суворова, 18.

Отже, після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку в м. Кагарлик, вул. Суворова, 18.

Із спадкоємців першої черги відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (який діяв на момент відкриття спадщини) залишились дві дочки ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-Позивачі), які на той час були неповнолітніми, та батько ОСОБА_5.

Позивачі у встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. шестимісячний строк не звертались до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері ОСОБА_10, однак фактично прийняли спадщину оскільки на той час були неповнолітніми та проживали разом з батьками у житловому будинку.

Отже, Позивачі та їх батько ОСОБА_5 успадкували на 1/2 частину житлового будинку в м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, яка належала ОСОБА_10, в рівних частках, а саме по 1/3 частині, тобто по 1/6 житлового будинку.

Згідно ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, після смерті матері та прийняття Позивачами спадщини, їм належало по 1/6 житлового будинку, а батьку 4/6 (1/6 після дружини та 1/2, що належала йому).

16.03.2000 року помер ОСОБА_5, після якого залишилось четверо спадкоємців першої черги, а саме троє його дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, а також дружина ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, що складається з 4/6 житлового будинку в м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, які успадкували в рівних частках Позивачі та Відповідачі, тобто кожний по 1/6 (4/6 : 4 = 1/6).

Враховуючи вищевикладене, Позивачі успадкували по 1/6 частини житлового будинку після смерті матері ОСОБА_10 та по 1/6 частини житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5, а Відповідачі в свою чергу успадкували після ОСОБА_5 по 1/6 частин житлового будинку, тому Позивачам належить по 1/3 частині житлового будинку (1/6+1/6=1/3), а Відповідачам по 1/6 частині.

ОСОБА_7 проти позову заперечила і суду пояснила, що позивачі після смерті батька не вступали в управління спадковим майном, не оформили спадщину після смерті матері ставши повнолітніми, не були сторонами правочину договору дарування житлового будинку та земельних ділянок.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.09.1961 року померла мати Позивачів ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з їх батьком ОСОБА_5. Після смерті матері відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку №18 по вул..Суворова в м.Кагарлику, який був спільним майном подружжя батьків. Спадкоємцями 1/2 частини житлового будинку стали чоловік ОСОБА_5 та дві малолітні дочки позивачки по справі ОСОБА_5 та неповнолітні дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ( на даний час ОСОБА_2) ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3, які мали обов»язкову частку в спадщині згідно ст.. 535 ЦК України. Свідоцтво про право власності на будинок від 25 листопада 1959 року було видано на ім.»я ОСОБА_5, а тому в нотаріальній конторі спадщина не оформлялась.

Свідок ОСОБА_11, пояснила суду, що вона являється рідною тіткою Позивачів по матері. В 1958 році ОСОБА_10 та ОСОБА_5 перебудували будинок батьків, зробивши їм окремий вхід. Після смерті ОСОБА_10 4.09.1961 року неповнолітні діти залишились проживати в спірному будинку, але більше з дідом та бабою, поскільки ОСОБА_5 одружився 24.02.1962 року. В 2000 році помер батько Позивачів, його дружина ОСОБА_6 оформила спадщину на себе, а також оформила заповіт, яким заповіла будинок всім трьом дочкам покійного. Після смерті ОСОБА_5 Позивачі обробляли огород, брали собі частину урожаю, проводили ремонт в будинку, а ОСОБА_11 провела газ до будинку за свої кошти, а також проводили догляд за мачухою ОСОБА_6

Вказане також підтвердили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Отже, судом доведено, що хоч Позивачі у встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. шестимісячний строк не звертались до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері ОСОБА_10, однак фактично прийняли спадщину, оскільки на той час були неповнолітніми та проживали разом з батьками у житловому будинку, та відповідно до ст.. 535 ЦК України (1963 року) мали обов»Язкову частку в спадщині.

А тому Позивачі та їх батько ОСОБА_5 успадкували на 1/2 частину житлового будинку в м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, яка належала ОСОБА_10, в рівних частках, що передбачено ст.. 529 ЦК України (1963 р), а саме по 1/3 частині, тобто по 1/6 житлового будинку кожен.

Згідно ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

24.02.1962 року батько позивачів ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з відповідачкою Семененко ( в даний час ОСОБА_5) ОСОБА_15, від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідачку по даній справі.

Вказане встановлено на підставі копій свідоцтв про народження, про шлюб, свідоцтвом про право власності на будинок, виданим Кагарлицькою селищною радою 25 листопада 1959 року на ім.»я ОСОБА_5.

16 березня 2000 року помер ОСОБА_5 . 27.12.2000 року його дружина відповідачка по даній справі ОСОБА_6 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій вказала, що інших спадкоємців немає.

27.12.2000 року ОСОБА_6 в Кагарлицькій районній державній нотаріальній конторі одержала свідоцтво про право на спадщину за законом. В цей же день 27.12.2000 року ОСОБА_6 уклала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_6 приватизувала земельну ділянку біля спадкового будинку, одержавши 26 грудня 2005 року державні акти.

Вказане стверджується спадковою справою після смерті ОСОБА_5, державними актами на право власності на земельні ділянки ЯБ №500729 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га та серії ЯБ №500730 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1944 га за адресою м.Кагарлик, вул..Суворова,19.

Також суд вважає доведеним , що Позивачі у встановлений ст. 549 Цивільного Кодексу України 1963 року в шестимісячний строк не звертались до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, протягом шестимісячного строку фактично прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_5А, шляхом вступу в управління та користування спадковим майном обробітком огороду, доглядом за спадковим будинком. Вказане підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які пояснили також, що ОСОБА_7 ОСОБА_4І, постійно проживає в Києві і рідко приїздила до матері, яку доглядали Позивачі .

Тому суд вважає доведеним, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 успадкували по 1/6 частині кожна житлового будинку після смерті матері ОСОБА_10 та по 1/6 частині житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5, а Відповідачі в свою чергу успадкували після ОСОБА_5 по 1/6 частин житлового будинку. З урахуванням викладеного Позивачам належить по 1/3 частині житлового будинку (1/6+1/6=1/3), а Відповідачам по 1/6 частині.

А тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 р. №6621 на житловий будинок, що знаходиться м. Кагарлик, вул. Суворова, 18, видане Кагарлицькою райдержнотконторою ОСОБА_6 слід визнати недійсним та визнати за позивачами право власності за кожною на 1/4 частину спадкового житлового будинку.

23.12.2009 року згідно договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 спірний житловий будинок в м. Кагарлику, по вул. Суворова, 18, а також земельні ділянки біля спадкового будинку площею 0,0959 га та площею 0,1944 га.

Поскільки Відповідач ОСОБА_6 незаконно успадкувала житловий будинок після смерті ОСОБА_5, чим порушені законні права позивачів на успадкування частини житлового будинку ОСОБА_5, то договір дарування укладений між Відповідачами слід визнаний недійсним.

ОСОБА_7 до ст.. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою земельною ділянкою на якій вони розміщені та яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Поскільки ОСОБА_6 незаконно успадкувала весь житловий будинок в зв»язку з чим приватизувала земельну ділянку біля нього, яка при даруванні житлового будинку також була подарована відповідачці ОСОБА_4, то суд вважає за необхідне визнати недійсними державні акти серії ЯБ №500729 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га , серії ЯБ №500730 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1944 га за адресою м.Кагарлик, вул..Суворова,19.

Визнати договір дарування земельних ділянок площею 0,0959 га та площею 0,1944 га в м.Кагарлику по вул.Суворова,18 від 23 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_14 бурдою ОСОБА_16 та ОСОБА_14 бурдою ОСОБА_17, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу, недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності по 1/3 частині за кожною на земельні ділянки площею 0,0959 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1844 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою м.Кагарлик, вул.. Суворова, №18.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що проживає по-сусідськи з відповідачкою ОСОБА_14 бурдою О.М. в м.Києві і до 2008 року в Кагарлик не приїздила.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що знає ОСОБА_4 з 2000 року , з 2002-2003 року почав приїздити в Кагарлик допомогав проводити ремон.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що являється співмешканцем ОСОБА_4 з 1999 року. Часто з нею їздять до матері в м.Кагарлик та допомагають по господарству.

Суд не може прийнято до уваги покази свідків ОСОБА_21, ОСОБА_19 та ОСОБА_20, поскільки вони не відвідували Кагарлик до та протягом 6 місяців після смерті батька сторін ОСОБА_5А,, так як свідок ОСОБА_22, яка являється рідною сестрою померлого ОСОБА_5 та проживаю поруч з спірним будинком, пояснила, що ОСОБА_19 не бачила жодного разу, а ОСОБА_20 почав приїздити в Кагарлик з 2009 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст. 1225 ЦК України, ст.. 152 ЗК України, ст.. 529,535, 548, 549 ЦК України 1963 р., суд,-

Вирішив :

Позов задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_23 та ОСОБА_2 спадщини після померлої 4.09.1961 року ОСОБА_10 та померлого 16.03.2000 року ОСОБА_5.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2000 року №6621 Кагарлицькою райдержнотконторою ОСОБА_3 на житловий будинок №18 по вул..Суворова в м.Кагарлику.

Визнати договір дарування житлового будинку в м.Кагарлику по вул.Суворова,18 від 23 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_16 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу, недійсним.

Визнати за ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_23 та ОСОБА_2 в порядку спадкування після смері ОСОБА_5 право власності по 1/3 частині за кожною житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою м.Кагарлик, вул.. Суворова, №18.

Визнати недійсним державний акт серії ЯБ №500729 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га за адресою м.Кагарлик, вул..Суворова,19.

Визнати договір дарування земельної ділянки площею 0,0959 га в м.Кагарлику по вул.Суворова,18 від 23 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_16 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу, недійсним.

Визнати недійсним державний акт серії ЯБ №500730 від 26.12.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1944 га за адресою м.Кагарлик, вул..Суворова,19.

Визнати договір дарування земельної ділянки площею 0,1944 га в м.Кагарлику по вул.Суворова,18 від 23 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_16 та ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_17, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу, недійсним.

Визнати за ОСОБА_22 бурдою ОСОБА_23 та ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності по 1/3 частині за кожною на земельні ділянки площею 0,0959 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1844 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою м.Кагарлик, вул.. Суворова, №18.

Рішення набуває законної сили відповідно до ст. 223 ч.1 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя: Т. Є. Іванюта