АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 661/918/15- ц Головуючий в суді І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження 22-ц/791/2661/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
Категорія: 27 УХВАЛА
2015 року жовтня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Чиркової К.Г.
Суддів: Пузанової Л.В.
при секретарі: Гурові Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківських вкладів, відсотків за ними, відшкодування моральної шкоди,
У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківських вкладів, відсотків за ними, відшкодування моральної шкоди.
14.08.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі, у зв'язку з відмовою від позовних вимог, оскільки відповідач у ході судового розгляду справи сплатив належні їй за вкладом грошові кошти та просила суд стягнути на її користь витрати на правову допомогу.
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року провадження у справі закрито, у зв'язку з відмовою позивача від позову, в стягненні з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судових витрат відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду в частині відмови у стягненні судових витрат скасувати і постановити нову про задоволення заявлених вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Зокрема, висновок суду про те, що нею не доведено належними та допустимими доказами факт задоволення вимог саме відповідачем після пред'явлення позову, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується заявою на отримання переказу, з якої чітко вбачається, що грошові кошти були відправленні саме відповідачем у справі.
У письмових запереченнях на подану апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» її доводів не визнало, ухвалу суду просить залишити без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт задоволення позовних вимог після пред'явлення позову, саме відповідачем.
Проте з таким висновком суду погодитися не можна.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дельта Банк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з вимогою про повернення банківського вкладу, відсотків та відшкодування моральної шкоди 05.03.2015 року.
02.03.2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №51, запроваджено тимчасову адміністрацію у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року (а.с. 60-66).
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про не доведення позивачем факту задоволення позовних вимог після пред'явлення позову, саме відповідачем.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесеним ним у справі витрат з відповідача.
Згідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.
Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 48 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89ЦПК.
Витрати на правову допомогу, граничний розмір, якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засідання при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що 05.03.2015 року між позивачем та адвокатом Казус О.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 11). Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів за № 03 від 24.02.2015 року та за № 14 від 20.05.2015 року позивачем сплачено за правову допомогу 2700 грн. та відповідно 500 грн. (а.с. 71-а,б).
Разом із тим, колегія суддів вважає, що наданий адвокатом розрахунок витрат на правову допомогу не відповідає вимогам зазначеним у постанові №10 від 17.10.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, так матеріалами справи підтверджено участь адвоката Казус О.В. у судових засіданнях: 26.03.2015 року з 11:18 до 11:20; 21.05.2015 року з 10:37 до 11:09; 07.07.2015 року з 10:49 до 11:09; 14.08.2015року з 11:18 до 11:46 ( а.с. 21, 39-40,56-57, 76-77).
У розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 3283,38 грн., здійснений адвокатом, окрім участі у судових засіданнях, включені також витрати на формування клопотання про залучення доказів у справі, на яке витрачено 20 хв., що підтверджено наявним в матеріалах справи письмовим клопотанням (а.с. 33-34).
Витрати на ознайомлення із запереченнями відповідача на позовну заяву 06.03.2015 року протягом 20 хвилин та 24.03.2015 року протягом 30 хвилин не підтвердженні документально, та спростовуються матеріалами справи, заперечення відповідача надійшли до суду належно оформленими лише 30.03.2015 року, інші зазначені в розрахунку витрати стосуються аналізу судової практики, укладення договору про надання правової допомоги, складення письмових заперечень, які відсутні в матеріалах справи, підготовки скарги в позасудовому порядку, складання клопотання про відкладення розгляду справи, в тому числі у зв'язку із зайнятістю адвоката в іншому процесі, які не є процесуальними діями в судовому та поза судовому засіданні, а тому знаходяться поза межами визначеного законом граничного розміру на правову допомогу і не підлягають стягненню з відповідача ( а.с.88).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 1721 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року в частині відмови в стягненні судових витрат скасувати і постановити нову.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 1721 грн.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: