Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/3554/15-ц
Провадження №2/0274/1548/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1А звернувся до суду з зазначеним позовом з тих підстав, що всупереч укладеному між ним і відповідачкою договору позики остання не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення грошових коштів в сумі 100 доларів США ,що еквівалентно 2450 грн.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність , згідно заяви заявлені вимоги підтримав повністю .

Відповідачка в судове засідання на неодноразові виклики не зявилась, хоча про день і час слухання справи була повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України .Суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України .

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено факт укладення між сторонами 27.09.2014 року договору позики грошей в сумі 100 доларів США,які відповідач зобов"залась повернути до 30.09.2014 року , про що суду представлено розписку (а.с.4) .

Згідно з вимогами ст..1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів , договір укладається в письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики.При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином , позивачем доведено суду факт укладення договору позики з відповідачем, факт передання останньому вказаних в позові грошових коштів .

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України в справі № 6-79цс14 про стягнення заборгованості за договором позики між фізособами.В ній зазначено наступне : за змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобовязання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобовязання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня.Позивачем надано довідку установи банку, за якою 100 доларів США становить 2450 грн.(а.с.5).

Всупереч вимогам укладеного договору та ст.1049 ЦК України про терміни повернення коштів, відповідач не повернув позивачу грошові кошти , а тому на підставі ст. 1050 ЦК України вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 2450 грн. підставні.

Судові витрати по сплаті судового збору(позивач при зверненні до суду від спдати судового збору був звільнений за законом) підлягають стягненню на користь державного бюджету з відповідача , як це встановлено ст.88 ЦПК України .

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224 -226 ЦПК України, ст.ст. 1046,1047, 1049,1050 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2450 грн. боргу за договором позики , на користь державного бюджету - 487,2 грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя :