АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6221/14-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/1925/К/15 Бардін О.С.
Категорія № 5 ( І) Доповідач - Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради про припинення права власності на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, тертя особа - виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради про припинення права власності на частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала йому та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Після смерті дружини він успадкував 2/6 частки, а відповідач успадкувала 1/6 частку спірної квартири. Відповідач зареєстрована разом з донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою.

Посилаючись на те, що відповідач не сплачує вартість комунальних послуг та не несе витрати по утриманню майна, позивач змушений сам нести витрати по сплаті комунальних послуг та утримання квартири: проведення ремонту, заміну дверей, вікон.

У зв'язку із чим, просить суд припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку у спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказану частку.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спільне проживання сторін у спірній квартирі є неможливим. Не враховано, що відповідач не сплачує витрати по утриманню майна. Не враховано, що відповідач взагалі не зареєструвала право власності на частину квартири.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 березня 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

. померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 08 січня 2000 року ( а.с.7а)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з ? частки спірної квартири.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 успадкував 2/6 частки спірної квартири (а.с. 8)

З відповіді державного нотаріусу четвертої державної нотаріальної контори № 505 від 27.03.2015 року видно, що 12 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_3 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за Р№2300, яке складається з 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 ( а.с.73).

За спірною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6 ).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про припинення права власності на частку у спільному сумісному майні, суд першої інстанції дійшов висновку, що таке припинення зашкодить інтересам відповідача ОСОБА_3 , яка не має іншого житла, мешкає разом із малолітньої донькою. Крім того, позивачем не було внесено на депозитний рахунок суду компенсацію вартості частки відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Згідно ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Зі змісту вищевказаної статті убачається, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України умов та з урахуванням того, чи таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об'єкта, який є спільним майном.

Таким чином, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012року № 6 - 81 цс 11, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 не вчинив жодних дій передбачених законодавством та не вніс на депозитний рахунок суду вартості 1/6 частини квартири, яка належить відповідачу ОСОБА_3, а тому підстави для припинення права власності на частку у спільній сумісній власності - відсутні.

Крім того, слід зазначити, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 червня 2015 року будь - якого іншого житла у відповідача немає, тобто 1/6 часка спірної квартири є її єдиним житлом та житлом її малолітньої доньки, тому припинення права власності завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 та членам її сім'ї, тому є неприпустимим.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 в частині одноосібного утримання спільної квартири, такими що не заслуговують на увагу. Оплата комунальних послуг лише позивачем не може бути підставою для припинення права власності на частину іншого співвласника, а позовних вимог про стягнення сплачених коштів за комунальні послуги ОСОБА_2 не заявляв.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :