Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5511/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з даним позовом, в якому просила визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванківці Бердичівського району.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 - матері її батька ОСОБА_5, який також помер ІНФОРМАЦІЯ_3. На підставі ст. 1266 ЦК України, що вона, як онука спадкодавця спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом її батьку, якби він був живим на час відкриття спадщини. Однак, своєчасно не звернулась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини через вкрай тяжкий стан здоров'я дитини в 2007-2008 роках.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Посилається на те, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що обставини на які вона посилалась в позовній заяві знайшли своє підтвердження у судовому рішенні, суд оглядав медичну книжку її дочки, трудову книжку та інші докази, але чомусь не визнав обставини пропуску строку поважними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивач не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини через опікування хворою дитиною в певні дні протягом січня - липня 2008 року. Проте, поважність причин пропущення строку на подання заяви про прийняття спадщини в інші дні вказаного періоду нею не доведена, не надано доказів об'єктивних та істотних труднощів чи перешкод для прийняття спадщини у строк шість місяців з часу відкриття спадщини.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує хворобою дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перешкодила своєчасному прийняттю спадщини.

Статтею 1266 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка є дочкою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3, 4, 54). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35), позивачка є її онукою.

Постановою державного нотаріуса від 25 вересня 2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частині майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв'язку з тим, що вона не прийняла спадщину (а.с. 57).

Матеріали спадкової справи свідчать, що 06.06.2008 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідачка, як дочка померлої. Їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та майновий пай.

Позивачем заява про прийняття спадщини після смерті бабусі була подана лише 25 вересня 2014 року.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх роз'ясненнях від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Поважними визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Також, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв'язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Позивач не надала належних та допустимих доказів наявності об'єктивних та істотних труднощів чи перешкод для прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини в період з січня по липень 2008 року. Наявність в матеріалах справи даних, щодо хвороби малолітньої дитини позивачки у зазначений період, не доводить неможливість звернення ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом термін.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, права і обов'язки сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді