У Х В А Л А

Іменем України

"23" жовтня 2015 р. м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді Шелест І.М., за участі секретаря Пафік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Харківська міська рада, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про забезпечення позову

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що на підставі договору купівлі продажу з 2007 року є власником квартири № 7 корпусу 4 будинку 176 по проспекту Гагаріна м. Харкова. Правоустановчі документи на квартиру разом з її паспортом, свідоцтвом про народження її дочки були у неї викрадені, на протязі останніх півроку її переслідують невідомі люди, наполягають на тому, щоб вона залишила квартиру і перевірила наявність право установчих документів. Отримати дублікат купівлі продажу вона не має можливості, оскільки у договорі купівлі продажу, який зберігається у нотаріуса, зазначені інші паспортні дані, ніж у її паспорті. Тому просила встановити юридичний факт належності їй на праві особистої власності вказаної квартири.

Також ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення шляхом накладення заборони на відчуження належної їй квартири, оскільки на неї здійснюється психологічний тиск, погрози з метою позбавити її квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про забезпечення позову.

Суд, вислухавши заявника, вважає що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача. При цьому суд повинен враховувати не тільки права позивача, але й права відповідача.

Таким чином виходячи з зазначених положень, заходи забезпечення, визначені цивільно-процесуальним законодавством можуть вживатися тільки з метою забезпечення заяв, поданих у порядку позовного провадження.

Як встановлено, ОСОБА_1 звернулася до суду в окремому провадженні, який, відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи на підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Крім того, ОСОБА_1 не довела, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду

Зазначені обстави є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позуву.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 152. 209, 234 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня поставлення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Шелест