АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3064/15 Справа № 201/9735/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який потім уточнював, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено договори банківського строкового вкладу (депозит) у національній та іноземній валюті на загальну суму 68 257,17 грн. Починаючи з 11 квітня 2014 року відповідачем в односторонньому порядку було припинено нарахування та сплату процентів за вказаними договорами та заблоковано можливість за допомогою інтернет-банкінгу керувати своїми рахунками, отримувати виписки. 16 липня 2014 року позивачем було на адресу відповідача було направлено заяву про дострокове розірвання зазначених договорів, на що ніякої відповіді не отримав та грошові кошти йому повернуті не були.

Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з відповідача суму вкладів та проценти розраховані за умовами Договорів: № SAMDN6328 від 11 травня 2010 року (вклад "Депозит VIP"), сума вкладу 41 536, 06 євро, проценти 2 871, 35 євро; № SAMDN6513 від 11 травня 2010 року (вклад "ДепозитVІP") суму вкладу 26 801,41 євро, проценти 1 852, 77 євро; № SAMDN2216 від 03 серпня 2010 року (вклад "Приват-вклад") суму вкладу 113, 05 грн.; № SAMDN6261 від 26 липня 2012 року (вклад "ДепозитVIP"), суму вкладу 26 814, 45 доларів США та 1 973, 25 доларів США нарахованих процентів; № SAMDN7314 від 22 вересня 2009 року (Вклад "Приват-вклад"), суму вкладу 28, 08 євро; № SAMDNWFD200 від 18 грудня 2013 року (вклад "Стандарт"), суму вкладу 68 257, 17 грн. та 12 348, 03 грн. нарахованих процентів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову, в іншій частині рішення суду - залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" у відділеннях, що розташовані у м. Севастополь, було укладено ряд договорів банківського строкового вкладу (депозит) у національній та іноземній валюті, а саме: № SAMDN6328 від 11 травня 2010 року (вклад "Депозит VIP", номер рахунку НОМЕР_1), сума вкладу 41 536,06 євро; № SAMDN6513 від 11 травня 2010 року (вклад "Депозит VIP", номер рахунку НОМЕР_2), сума вкладу 26 801,41 євро; № SAMDN2216 від 03 серпня 2010 року (вклад "Приват-вклад", номер рахунку НОМЕР_3), сума вкладу 113,05 грн.; № SAMDN6261 від 26 липня 2012 року (вклад "Депозит VIP", номер рахунку НОМЕР_4), сума вкладу 26 814,45 доларів США; № SAMDN7314 від 22 вересня 2009 року (вклад "Приват-вклад", номер рахунку НОМЕР_5), сума вкладу 28,08 євро; № SAMDNWFD200 від 18 грудня 2013 року (вклад "Стандарт", номер рахунку НОМЕР_6), сума вкладу 68 257,17 грн., сума вкладу 68 257, 17 грн.

16 липня 2014 року позивачем на адресу ПАТ КБ "ПриватБанк" було направлено заяву про дострокове розірвання укладених між ним та банком договорів та повернення суми вкладів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що з травня 2014 року окупаційна влада фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ "ПриватБанк", що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк". У зв'язку з чим, відокремлений підрозділ ПАТ КБ "ПриватБанк" на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя. Крім того, суд першої інстанції посилався на судові рішення, які були ухвалені судовими органами на тимчасово окупованій території АРК відносно діяльності Кримського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" та майна останнього. Також, суд зазначає в своєму рішенні, що зобов'язання за договорами з ПАТ КБ "ПриватБанк", укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк", виконує АНО "ФЗВ" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь. А тому, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" фактично є неналежним відповідачем у справі, до АНО "ФЗВ" позивач не звертався, ця організація не відмовила позивачу у видачі вкладу, а отже і спору, з огляду на вказане, немає.

Однак, з таким обґрунтуванням підстав відмови у задоволенні позовних вимог погодитися неможна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та діючому матеріальному закону, а тому колегія суддів приходить до висновку, щодо необхідності зміни обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі;один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладання банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішнім положенням банку.

В ході судового розгляду з метою встановлення обставин справи ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року витребувано від відповідача оригінали депозитних договорів, укладених між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк", а також довідка про наявність коштів на рахунках ОСОБА_2

03.04.2015 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, з яких встановлено, що доступ ПАТ КБ "ПриватБанк" до інформації по клієнтам, які обслуговувались в філії "Кримське Регіональне управління", обмежений, а тому виконати вимоги суду і надати інформацію по договорам та виписки по рахункам ОСОБА_2 ПАТ КБ "ПриватБанк" не має можливості.

З огляду на викладене, безпідставними є посилання ОСОБА_2 в своїй скарзі на письмові докази (договори, довідки, виписки з рахунку, приходно-касові документи), які на його думку є належними доказами, в розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України. Оскільки, в наданих позивачем довідках не зазначені повні номера рахунку, на якому знаходяться вказані кошти. Крім того, вказані довідки не являються належними і допустимими доказами, які б могли підтверджувати розмір вкладу та відсотків на теперішній час.

З огляду на викладене колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність вкладів на спірних депозитних рахунках та чи здійснювалися будь-які операції щодо зняття зазначених в позові коштів з вказаних рахунків. Згідно пояснень представника відповідача, як вже зазначалося, встановлено, що банк, внаслідок подій в АРК, позбавлений можливості отримати будь-яку інформацію щодо розміру вкладу на цей час.

Також, всупереч ст. 10, 60 ЦПК України, ОСОБА_2 не надано суду оригінали спірних договорів банківських вкладів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності належних, допустимих та вірогідних доказів по справі та не вбачає підстав для задоволення позову за недоведеністю.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення суду постановлене без додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення, змінивши підстави відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року - змінити в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова