Провадження № 2/712/3248/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Романенко В.А.
при секретарі Таран А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини,
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, яка народилися, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2001 році вона припинила будь-які відносини з відповідачем. Донька постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у виховані та утриманні дитини. Донька має ряд захворювань та потребує постійного лікування та оздоровлення. Неповнолітня донька закінчує школу та має бажання навчати за кордоном, але батько не надає згоди на виїзд дитини та не пояснює причини такої відмови. Просить суд надати дозвіл на поїздку за межі України під час зимових канікул з 01.01.2016 року по 20.01.2016 у Чехію, її дочці ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, у її супроводі, без згоди та супроводу батька.
В судове засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задоволити, посилаючись на те, що відповідач не надає згоду на тимчасовий виїзд дитини для оздоровлення, не пояснюючи причин такої відмови, не бажає спілкуватися.
Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомив.
Представник третьої особи в судовому засіданні просила суд задоволити позовну заяву та пояснила, що до органу опіки звернулася ОСОБА_1 з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки він ухиляється від виконання батьківських прав та обов'язків. Крім того на неодноразові запрошення до органу опіки не з'являється, пояснень ніяких не надає.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебула у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 є її батьком.
Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради ОСОБА_3, зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утримані.
Відповідно до довідки Дитячої поліклініки № 1 м. Черкаси ОСОБА_3, має ряд захворювань та перебуває на «Д» обліку.
Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Згідно із вимогамист.141 Сімейного Кодексу України- мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
В силу ст.ст.7,150,155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією Українита Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Згідно ч.3 ст.10, ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Таким чином, судом встановлено, що сторони не перебувають в шлюбних відносинах та проживають окремо. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на утриманні матері. Дитина перебуває на «Д» обліку та має ряд захворювань. Відповідач не приймає участь у вихованні дитини, та не бажає спілкуватися та дбати про дитину в майбутньому, тому суд знаходить переконливими доводи позивача про відсутність будь-яких об'єктивних перешкод до виїзду за межі держави України неповнолітньої та це відповідає інтересам дитини, не порушує прав відповідача, при цьому суд першочергово виходить з інтересів неповнолітньої та вважає, що поїздки за кордон на відпочинок позитивно вплинуть на розширення світогляду дитини, зможуть покращити її фізичний та духовний розвиток, призведуть до покращення стану здоров'я дитини.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України
Керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст.88, ч. 2 ст. 197, ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.ст. 224-226, ЦПК України, на підставі ч.2 ст.4 Закону України " Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини - задоволити.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд за межі України до Чеської Республіки з 01.01.2016 року по 20.01.2016 року, у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: