Справа № 755/6749/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Дніпровський районний суду м. Києва в складі

Головуючого судді - В.П. Гончарука

При секретарі - І.В. Красновій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про надання дозволу на виконання на території України заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ у арбітражному процесі між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПАТ «Телесистеми України», та видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду.

Листом 18.06.2015 року суд повідомив боржника про надходження клопотання стягувача і запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою від 07.08.2015 року призначено розгляд вказаного клопотання на 17.08.2015 року.

У судовому засіданні представник заявника ЗАТ «Петер-Сервіс» ОСОБА_1 просив задовольнити клопотання, та надати дозвіл на виконання рішення Німецької інституції з арбітражних справ та видати виконавчий лист.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 «Телесистеми України» просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки склад арбітражного органу не відповідав угоді сторін, та у разі задоволення клопотання виконання рішення суперечитиме публічному порядку України оскільки сягувач є російською компанією.

Суддя, розглянувши подані документи, вважає за необхідне клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-сервіс» про надання дозволу на виконання на території України заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ у арбітражному процесі між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПАТ «Телесистеми України» відносно стягнення з останнього суми боргу в розмірі 116 358, 76 доларів США та 18 171,65 доларів США.

Відповідно до ч. ст. 395 ЦПК України розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 394 ЦПК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24.12.1999 р. №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (далі - Постанова ВСУ), виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа;

У відповідності до п. 12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вказаної Постанови ВСУ визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». У визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно

від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено

лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця

сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або

виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7,

була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за

законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі

відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було

винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним

чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний

розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої

пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною

угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить

постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте,

якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути

відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та

частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що

охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не

відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не

відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було

скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або

згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

- об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду

за законодавством України; або

- визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить

публічному порядку України.

Відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно до ч.1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ч. 2 ст. 394 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 394 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що 22 грудня 2013 рокуНімецькою інституцією з арбітражних справ було винесене заключне арбітражне рішення в арбітражному процесі DIS-SV-CB-111911 між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПАТ «Телесистеми».

Відповідно до п. 70 заключного арбітражного рішення, ПАТ «Телесистеми України» приймав участь у суді.

Відповідно до п. 98 даного рішення, боржнику ПАТ «Телесистеми України» присуджено сплатити ЗАТ «Петер-Сервіс» 134 530, 32 доларів США.

Строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання подано у відповідності до вимог ст. 391 ЦПК України.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, суддею встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України.

У відповідності до ст. 396 ЦПК України підставами для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду є наступне:

1. Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Суддею не встановив перелічених вище підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Згідно п. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а саме 17.08.2015 року, курс долара США по відношенню до гривні України встановлено Національним банком України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національного банку України, який становить 21 гривня 75 коп (за 1 долар).

На підставі викладеного та ст.ст. 208-210, 390 - 398 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про надання дозволу на виконання на території України заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ у арбітражному процесі між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПАТ «Телесистеми України», та видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Німецької інституції з арбітражних справ від 22 грудня 2013 року видати виконавчий лист про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь Закритого акціонерного товариства «Петер-сервіс» суми боргу в розмірі 134 530, 32 доларів США що в еквіваленті до національної валюти України гривні складає 2 926 034 (два мільйони дев»ятсот двадцять шість тисяч тридцять чотири) грн. 46 коп

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя