УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., О.М. Ситнік,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), як за спадкоємцем за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4, як спадкоємець за законом, звернулася до суду з позовом до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

На обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, яка була членом колгоспу ім. Калініна, який на теперішній час реорганізовано в КСП ім. Калініна. Позивачка вказувала, що з

10 жовтня 1968 року мати вийшла на пенсію та була колгоспним пенсіонером.

Зазначала, що згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12 квітня 1995 року № 000031 землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Прядівської сільської ради народних депутатів від 12 квітня 1995 року № 58. На цей час ОСОБА_5 була живою і повинна була бути включена до списків, які додавались до цього акта і тому на день своєї смерті вона мала право на земельну частку (пай).

Посилаючись на те, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, а про своє право на пай дізналася лише в поточному році, позивачка просила визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті матері, право на земельну частку (пай), розміром 4,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка знаходиться на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетроської області, з земель колишнього КСП

ім. Калініна Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від

21 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), розміром 4,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка знаходиться на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетроської області, з земель колишнього КСП ім. Калініна Царичанського району Дніпропетровської області, після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від

15 червня 2015 року виправлено допущену описку в рішенні суду.

Додатковим рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня

2015 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від

21 квітня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки

ОСОБА_5, спадкоємцем майна за законом після її смерті являється її донька

ОСОБА_4

З довідки виконкому Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року № 225 вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала разом з донькою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 була членом колгоспу ім. Калініна, який реорганізовано в КСП

ім. Калініна, а тому мала право на отримання земельної ділянки (паю).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, виходячи з приписів п. п. 2, 3, 4, 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, оскільки згідно з довідкою відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області за від 17 березня 2015 року

№ Я-13/0-12/6-15 громадянка ОСОБА_5 не була внесена в список, що додається до Державного акта на право приватної власності на землю КСП ім. Калініна.

Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що померла ОСОБА_5 на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством ім. Калініна державного акта на право колективної власності на землю була членом КСП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він є законним і обґрунтованими та не вбачає підстав для скасування рішення апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.М. Ситнік