Провадження №: 4-с/752/92/15
У Х В А Л А

Іменем України

20.10.2015 рокуГолосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Мушта І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та зняття арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

у червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою.

В обґрунтування вимог вказав на те, що 13 жовтня 2006 року державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві було накладено арешт на належне йому майно, а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в рамках виконання виконавчого листа № 2-345418 від 23 січня 2004 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 27 207,25 грн.

Оскільки заборгованість ним була погашена, постановою державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 28 лютого 2007 року виконавче провадження було закінчено, однак, арешт з його майна знятий не був.

Саме ж виконавче провадження згідно п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» № 2274/5 від 25 грудня 2008 року на даний час знищено.

Зазначив, що на сьогодні він позбавлений можливості на реалізацію наданих законодавством прав, зокрема, на розпорядження своєю власністю, а тому змушений звернутись до суду за захистом останніх.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що свої вимоги та обґрунтування підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-345418 від 23 січня 2004 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 27 207,25 грн.

13 жовтня 2006 року державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 28 лютого 2007 року виконавче провадження було закінчено на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом встановлено, саме виконавче провадження згідно п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» № 2274/5 від 25 грудня 2008 року на даний час знищено.

Отже, як встановлено в ході розгляду справи, фактично арешт з майна позивача знятий не був, і на момент розгляду справи останнє перебуває під забороною.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу ч. 2 ст. 387 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що позивач не має можливості отримати копії постанови про зняття арешту задля пред'явлення її до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Як наслідок, заявник не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги ОСОБА_1 щодо зняття арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підстав зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт, що накладений відповідно до постанови АА № 897900 ТВІД 13 жовтня 2006 року з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_1, реєстраційний номер обтяження 3914300, зареєстрований 19 жовтня 2006 року реєстратором Першою київською державною нотаріальною конторою.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Пасинок В.С.