У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Автомир» (далі - ТОВ «Автомир») та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання кредитної лінії, за умовами якого ТОВ «Автомир» отримало кредит у розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, що складає 5 000 000 грн, або еквівалент цієї суми в доларах США, які позичальник зобов'язався повернути не пізніше 15 травня 2011 року.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 24 квітня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено два окремі договори поруки, згідно з якими останні зобов'язалися нести солідарну відповідальність з боржником за невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 10 серпня 2009 року становила 8 745 499 грн 67 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь в солідарному порядку з відповідачів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2015 року провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_5 закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виконавши вимоги ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, дійшов правильного висновку про те, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки без згоди поручителя було збільшено обсяг його відповідальності (внесено зміни до кредитного договору, зокрема щодо збільшення відсоткової ставки) та ліквідовано позичальника (припинення ТОВ «Автомир» у зв'язку з банкрутством за рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23 травня 2011 року), у зв'язку з чим порука ОСОБА_4 припинилась.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12 у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2911/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська