Справа № 202/3694/14-ц
Провадження № 2-др/202/8/15
УХВАЛА

17 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Калиновський Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, а саме: поновлено ОСОБА_1 в статусі безробітної з 13 березня 2014 року, визнано недійсним запис у трудовій книжці ОСОБА_1 від 08.12.2013 року про припинення виплати допомоги по безробіттю згідно наказу № НТ 131211 від 11.12.2013 року, в іншій частині позову відмовлено.

01.04.2015 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, де вона просить ухвалити додаткове рішення суду , яким викласти резолютивну частину рішення суду у новій редакції, а саме: поновити ОСОБА_1 в статусі безробітної з 08.12.2013 року з відповідним поновленням виплати за 297 календарних дні з 08.12.2013 року по 30.09.2014 року з допомогою по безробіттю 56,1 грн. за кожен календарний день, відмінити наказ Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська № НТ 131211 від 11.12.2013 року, Лівобережному районному центру зайнятості м. Дніпропетровська зробити перерахунок коштів допомоги по безробіттю за кожен календарний день, за період з 08.12.2013 року з урахуванням виданої одноразової допомоги в сумі 5049 грн., зобовязати Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпропетровська сплатити ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 11612,70 грн. за 207 календарних днів.

Позивачка у судовому засіданні доводи заяви підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні заяви просила відмовити.

Ознайомившись із заявою, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і дівали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає стягненню, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1, звертаючись із позовом до суду, вимоги скасування наказу Лівобережного районного центру зайнятості, перерахунок коштів допомоги по безробіттю за кожен календарний день не заявляла, дані вимоги не були предметом судового розгляду, заявлені у заяві про винесення додаткового рішення суду вимоги виникли тільки після виконання відповідачем рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2014 року, тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко