Справа № 487/8219/15-ц
Провадження № 2-о/487/159/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог заявник зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом та за правом представлення по закону після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. У зв'язку з тим, що у правовстановлюючих документах, виданих у різні періоди, прізвища спадкодавця зазначено як «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», заявник просив встановити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією особою, ОСОБА_6 її син, а ОСОБА_3 її онук.

Представники заявника підтримали вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представники Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явились, просили розглянути справу на підставі наявних доказів у відповідності до вимог чинного законодавства, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження, згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішення спору про право.

Заповітом, згідно ст. 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла спадкодавець ОСОБА_4, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 04 травня 2015 року складено відповідний запис №1907 та видано свідоцтво НОМЕР_1.

За життя ОСОБА_4 9 вересня 2010 року було складено заповіт, згідно яких спадкодавець заповідала належні їй об'єкти нерухомості своєму онуку ОСОБА_3. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яновською С.О., зареєстровано в реєстрі за номером 1492.

Однак, вказаним заповітом не було охоплено усієї спадщини, а саме: не включені кошти за депозитним вкладом до Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» на підставі договору SAMDNWF100 від 16.02.2015 року.

Згідно роз'яснення Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 26.10.2015 року №2152/02-14 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно підтвердження факту родинних відносин, у зв'язку із тим, що прізвище сина та онука «ОСОБА_3», не співпадають із прізвищем самого спадкодавця «ОСОБА_3».

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 березня 2002 року було встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації шлюбу 12 вересня 1958 року змінила своє прізвище на «ОСОБА_3». Однак, при час заміни паспорту прізвище вказаної особи було помилково вказано як «ОСОБА_3».

Від вказаного шлюбу, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 у спадкоємиці народився син, анкетні дані якого були записані як ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_6 (свідоцтво НОМЕР_2 від 06.06.1997 року).

Під час загального обміну паспортів 29 січня 2002 року спадкодавець отримала в Центральному РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області новий паспорт із прізвищем «ОСОБА_3», замість раніше помилково вказаного «ОСОБА_3».

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 є однією особою, ОСОБА_6 є її сином, а ОСОБА_3 - онуком. З огляду на викладене, заява про встановлення факту (фактів), що має юридичне значення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що встановлення зазначених фактів у даному випадку породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; заявник ОСОБА_3 не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує даний факт; а також те, що встановлення факту не пов'язується в даному випадку з наступним вирішення спору про право.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1245 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 є однією особою.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, є сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вставити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є онуком ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА