Справа № 522/5816/13
Провадження № 2/522/2032/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі - Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дарування недійсною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом і, після уточнення вимог, просить визнати недійсною угоду від 15.10.2004 року дарування 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються в цілому з двох кам'яних будівель, загальною житловою площею 398,0 кв.м., зазначених на схематичному плані під літерами «АА-1», «З» та надвірних споруд: «Щ», «Ю», «Г» - трьох гаражів, «Ж», «К», «В-1», «И», «Ч», «Щ-1» - шести сараїв, «Д», «Л» - двох літніх кухонь, «М-2», «Д-1», «Z» - трьох навісів, №1-21 - огорожі, 1-УШ мостіння, розташованих на земельній ділянці 1820 кв.м., зазначена частина якої належала дарувальниці на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 серпня 2004 року, зареєстрованого в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 83 дод. на сторінці №71 за № 2047.

При цьому позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 серпня 2004 року, зареєстрованого в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 83 дод. на сторінці №71 за № 2047, ОСОБА_4 належали 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються в цілому з двох кам'яних будівель, загальною житловою площею 398,0 кв.м., зазначених на схематичному плані під літерами «АА-1», «З» та надвірних споруд: «Щ», «Ю», «Г» - трьох гаражів, «Ж», «К», «В-1», «И», «Ч», «Щ-1» - шести сараїв, «Д», «Л» - двох літніх кухонь, «М-2», «Д-1», «Z» - трьох навісів, №1-21 - огорожі, 1-УШ мостіння, розташованих на земельній ділянці 1820 кв.м. В даному домоволодінні ОСОБА_4 мешкала одна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті, 27.03.2006 року, позивач, як двоюрідна сестра померлої, та як єдина спадкоємниця, звернулась до Шостої ОДНК з заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили про наявність угоди від 15.10.2004 року дарування 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1. Згідно даної угоди, ОСОБА_4 подарувала відповідачеві ОСОБА_3 вказане нерухоме майно.

Позивач вважає, що ОСОБА_3, скориставшись хворобливим (психічне захворювання) та безпомічним (обмежена дієздатність через психічне захворювання) станом ОСОБА_4, увійшов в її довіру шляхом обіцянок одружитися, умовив її та отримав від неї спірний договір дарування.

Даний договір дарування порушує законні права та інтереси ОСОБА_2, як спадкоємиці померлої ОСОБА_4, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даними вимогами.

В судовому засіданні представник позивача по довіреності ОСОБА_6 позов довірителя підтримала повністю, просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача по довіреності ОСОБА_7 позов ОСОБА_2 не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

При цьому він послався на те, що волевиявлення ОСОБА_4 під час укладення спірної угоди дарування було вільним та осмисленим. ОСОБА_4 спілкувалась з ОСОБА_3, як з другом, довіряла йому.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків ОСОБА_1, ОСОБА_8, оглянувши матеріали інших справ за позовм ОСОБА_2 стосовно даного предмету спору, вважає позов ОСОБА_2 обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 серпня 2004 року, зареєстрованого в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 83 дод. на сторінці №71 за № 2047, ОСОБА_4 належали 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються в цілому з двох кам'яних будівель, загальною житловою площею 398,0 кв.м., зазначених на схематичному плані під літерами «АА-1», «З» та надвірних споруд: «Щ», «Ю», «Г» - трьох гаражів, «Ж», «К», «В-1», «И», «Ч», «Щ-1» - шести сараїв, «Д», «Л» - двох літніх кухонь, «М-2», «Д-1», «Z» - трьох навісів, №1-21 - огорожі, 1-УШ мостіння, розташованих на земельній ділянці 1820 кв. м.

На підставі угоди від 15.10.2004 року дарування 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, ОСОБА_4 подарувала відповідачеві ОСОБА_3 вказане нерухоме майно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не є померлій ОСОБА_4 близькою особою та ніколи з нею не мешкав. Сама ОСОБА_4 вела одинокий спосіб життя, проте, через своє психічне захворювання, не завжди була адекватною в повсякденному житті, що підтверджено свідками.

Висновком, посмертної судово-психіатричної експертизи № 248 від 15.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року страждала наростаючим недоумством внаслідок епілепсії та абсолютно не могла розуміти свої дії при укладенні 15.10.2004 року договору дарування на користь ОСОБА_3 і не була в змозі вільно й свідомо прийняти рішення про дарування спірного майна.

З огляду на встановлені обставини та критично оцінюючи пояснення представника відповідача суд знаходить, що ОСОБА_4 на момент вчинення спірного договору дарування не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Відповідно до положень ч.1 ст. 225 ЦК Країни, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним, за заявою, зокрема, інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону померлої ОСОБА_4, а тому спірним договором дарування порушені її законні права та інтереси.

Таким чином, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 225 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсною угоду від 15.10.2004 року дарування 5/100 частин житлового домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються в цілому з двох кам'яних будівель, загальною житловою площею 398,0 кв.м., зазначених на схематичному плані під літерами «АА-1», «З» та надвірних споруд: «Щ», «Ю», «Г» - трьох гаражів, «Ж», «К», «В-1», «И», «Ч», «Щ-1» - шести сараїв, «Д», «Л» - двох літніх кухонь, «М-2», «Д-1», «Z» - трьох навісів, №1-21 - огорожі, 1-УШ мостіння, розташованих на земельній ділянці 1820 кв.м., зазначена частина якої належала дарувальниці на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 серпня 2004 року, зареєстрованого в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 83 дод. на сторінці №71 за № 2047.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

22.09.2015