Справа № 308/1849/13-ц
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 вересня 2015 року м. Ужгород

Суддя-доповідач колегії суддів в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області Панько В.Ф., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи 18-го окремого мостового загону 1-го об`єднаного загону державної спеціальної служби транспорту (Військової частини НОМЕР_1 ) про приведення майна в попередній стан, -

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2015 року до апеляційного суду Закарпатської області надійшли матеріали даної цивільної справи разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року. Як причину пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що в червні 2015 року за повторною заявою представника ОСОБА_2 отримано копію рішення від 22.10.2013 року ( а.с. 35).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 01.07.2015 року в порядку ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 було залишено без руху та надано апелянту строк на протязі тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали для подачі до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, але не пізніше ніж до 03 серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо клопотання не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На виконання ухвали суду від 01 липня 2015 року апелянт надав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що представник в судовому засіданні під час розгляду справи по-суті був присутній, однак не був присутній в судовому засіданні під час проголошення рішення.

З матеріалів даної справи, а також з наданої апелянтом заяви вбачається, що з текстом оскаржуваного судового рішення від 22.10.2013 року представник апелянта ознайомився 10.06.2015 року, апеляційну скаргу подано 19.06.2015 року. Також в матеріалах наявні дві заяви представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи (а.с.19,26). Згідно з листом Ужгородського міськрайонного суду №308/1849/13-ц копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 було надіслано 15 листопада 2013 року ( а.с. 33 ). Заяви про видачу копії судового рішення представник ОСОБА_2 до суду не подавав. Згідно штампу вхідної кореспонденції до суду була подана тільки заява 04.06.2015 року (а.с.35).

Отже про розгляд справи апелянту було відомо ще в 2013 році, в момент оголошення перерви та виходу суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення. При цьому представник апелянта з власної волі не дочекався виходу суду з нарадчої кімнати та покинув судове засідання, і після цього жодного разу не поцікавився про стан справи.

Особи, які бере участь у справі, користуються своїми процесуальними правами на власний розсуд, та зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки (ч. 3 ст 27 ЦПК України).

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Однак, як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03), вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , достеменно було відомо, що в провадження перебуває дана справа і її розгляд декілька разів відкладався. При цьому представник апелянта був у судовому засіданні від 22.10.2013 року, до видалення суду в нарадчу кімнату, а тому йому було достеменно відомо про те, що саме в цей день було ухвалено оскаржуване рішення. Проте, не отримавши копії рішення, апелянт у розумні строки не вжив всі заходи, передбачені законом, необхідні для реалізації свого права на апеляційне оскарження рішення суду.

Враховуючи викладене вище, відповідно до вимог до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року слід відмовити.

Керуючись ст. 297 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи 18-го окремого мостового загону 1-го об`єднаного загону державної спеціальної служби транспорту (Військової частини НОМЕР_1 ) про приведення майна в попередній стан - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: В.Ф. Панько