01.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/3562/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я 205/3562/15
01 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Басової Н.В.,
при секретарі - Єрьоменко Я.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач 21 травня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначив, що 30 липня 2013 року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Базилєвим С.П., він успадкував домоволодіння АДРЕСА_1. Після цього позивачу стало відомо, що в домоволодінні зареєстровано місце проживання відповідача, який є рідним братом померлої цивільної дружини позивача. Відповідач в зазначеному домоволодінні не проживає протягом 17-ти останніх років, в ньому відсутні його особисті речі Відповідач порушує права позивача як власника та перешкоджає розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Просив усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1, шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку.
Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 30 липня 2013 року приватним нотаріусом ДМНО Базилєвим С.П., за реєстровим № 1016 (а.с.11).
Встановлено, що в домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.8).
Однак, судом встановлено, що відповідач в домоволодінні АДРЕСА_1 не проживає, в ньому відсутні його особисті речі, що також підтверджується актом огляду домоволодіння за підписом голови квартального комітету (а.с.6-7).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірному житловому будинку, то суд вважає, що є всі підстави усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Разом з тим, вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації місця проживання є таким, що не ґрунтуються на законі, оскільки Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області є третьою особою по справі та права позивача не порушував та в матеріалах справи відсутня відмова Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на звернення позивача.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 405, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова