З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючої судді Крижової О.Г.,
при секретарі Гриценюк М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.. 117 КЗпП України,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ВАТ «РЗТА» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.. 117 КЗпП України.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 збільшенні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, та просить позов задоволити.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився про час, місце і дату судового засідання повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно наказу №10 про припинення трудового договору від 14 вересня 2010 року ОСОБА_1 на підставі ст..38 КЗпП України за власним бажанням звільнена з посади головного бухгалтера ВАТ «РЗТА».
В порушення ч.1 ст.116 КЗпП України ОСОБА_1 письмово не повідомлена роботодавцем про нараховані суми, належні їй при звільненні. В день звільнення з нею не проведено виплати належних при звільненні розрахункових сум.
За ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме - в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до заочного рішення Рівненського міського суду від 25.09.2013 року стягнуто з ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 353 грн. 88 коп..
Згідно заочного рішення Рівненського міського суду від 03.03.2015 року позов ОСОБА_1 до ВАТ «РЗТА» про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, компенсації втрати частини грошових коштів доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.. 117 КЗпП України задовільнити повністю та стягнути з ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 116 778,07 грн.
Відповідно до роз'яснень, наведених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, положення ч.1 ст.233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 116,117,237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Оскільки відповідачем - ВАТ «РЗТА» розрахунок по виплаті заробітної плати при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 04.03.2015 р. по 18.09.2015 р. в розмірі 21 635 грн. 64 коп. та збільшений розмір позовних вимог згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи в загальному складає 33 506 грн. 35 коп.
Керуючись ст.ст. 47,116,117,233,238 КЗпП України, 60,61,88,209,212,214,215,218,223,224-228,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.. 117 КЗпП України - задовольнити в повному обсязі.
З урахуванням збільшених позовних вимого стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 33 506 грн. 35 коп.(тридцять три тисячі п'ятсот шість грн. 35 коп.).
Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» в дохід держави 487 гривень 20 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова