Справа № 450/3367/14 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5591/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота&nbsp; Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В.,Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, про звернення стягнення на заставлене майно,-

в с т а н о в и л а:

28 листопада 2014 року позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку площею 0,3028 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1, для задоволення грошових вимог банку в сумі 51 624,48 доларів США за договором відновлювальної кредитної лінії, який укладений сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач не виконав умов кредитного договору, допустив заборгованість. Відповідно до умов договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих за умовами договору платежів із зверненням стягнення на предмет переданого в іпотеку майна. Просить позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2015 року позов задоволено. Ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 8 лютого 2008 року за реєстровим № 1329, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), а саме земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 загальною площею 0, 3028 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий № НОМЕР_2, для задоволення грошових вимог позивача за договором відновлювальної кредитної лінії № 2203-1716 від 8 лютого 2012 року в сумі 51 624,48 доларів США. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 833 961 грн., що визначена на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 15 жовтня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Термін ЛТД». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», , судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Рішення оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати. Вказує, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст. 10, 59-61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.3, ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що згідно із договором відновлювальної кредитної лінії (кредитним договором) № 2203-1716 від 8 лютого 2008 року, що укладений між сторонами, банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 80 000 доларів США, який позичальник зобов'язався повернути зі сплатою 12,5% річних, комісійні винагороди та інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Остаточний термін повернення кредиту - 8 лютого 2018 року. Сторони договору погодили графік та порядок погашення кредиту.

За умовами договору від 23 березня 2010 року про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 2203-1710 від 8 лютого 2008 року п.1.2 кредитного договору викладено в наступній редакції: встановлено суму фактичної заборгованості станом на 23 березня 2010 року у розмірі 79 166 доларів США та визначено зобов'язання позичальника щомісячно здійснювати погашення кредиту рівними частинами в розмірі 890 доларів США, починаючи з 1 вересня 2010 року; останній платіж здійснити не пізніше 8 лютого 2018 року.

Відповідно до п.п. 2.1.4, 2.2.2., 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за договором, в тому числі, у випадку затримки сплати частини кредиту та /або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на один календарний місяць, якщо позичальник не зможе вчасно сплатити суму кредиту, її частину або відсотки за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором 8 лютого 2008 року сторони уклали нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким позичальник передав в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житловою будинку і господарських споруд площею 0,3038 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться у с.Солонка Солонківської сільської ради Пустомитівського району, яка не обтяжена правами третіх осіб.

Банк виконав свої зобов'язання та надав позичальникові кредитні кошти згідно умов договору.

Відповідач з жовтня 2012 року не виконує у повному обсязі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, про що він повідомлений банком 24 липня та 4 вересня 2014 року.

Заборгованість відповідача становить 51 624,48 доларів США (на час ухвалення рішення судом еквівалентно 1 121 795,60 грн., виходячи з курсу Національного Банку України: 21,73 грн. за 1 долар США - 51 624,28х21,73) та складається з:

- залишок строкового кредиту - 35 500 доларів США;

- нараховані відсотки за період з 1 по 31 жовтня 2014 року - 491,27 доларів США;

- залишок прострочених платежів по кредиту - 10 773,74 доларів США;

- залишок прострочених платежів по відсотках - 3 408,80 доларів США;

- сума нарахованої пені по кредиту - 1 180,30 доларів США;

- сума нарахованої пені по відсотках - 179,93 доларів США.

- 3% річних від прострочених платежів - 90,44 доларів США.

На підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведену 15 жовтня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Термін ЛТД», встановлена ціна земельної ділянки в розмірі 833 961 грн.

4 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідачів з вимогою у тридцятиденний строк з дня отримання вимоги здійснити повернення суми кредиту в повному обсязі, а також інших платежів за кредитним договором. Банк попередив, що ініціюватиме питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку неповернення кредиту.

Відповідно до ст.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити і сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 553,554,555,629,526 зазначеного Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання і/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності;суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. З такими висновками суду належить погодитися.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суд не виконав в повній мірі вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку» та не зазначив у рішенні всі відомості, які передбачені зазначеною вище нормою, а також не зазначив у резолютивній частині рішення суму заборгованості у національній валюті.

Колегія суддів не може з цим погодитися.

Колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції та виконання у повній мірі вимог закону.

Розподіл судових витрат судом проведено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2015 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення після слів: «51 624,28 доларів США» в наступній редакції: «яка складається з: 35 500 доларів США - залишок строкового кредиту; 491,27 доларів США - нараховані відсотки за період з 1 по 31 жовтня 2014 року; 10 773,74 доларів США - залишок прострочених платежів по кредиту; 3 408,80 доларів США - залишок прострочених платежів по відсотках; 1 180,30 доларів США - сума нарахованої пені по кредиту; 179,93 доларів США - сума нарахованої пені по відсотках; 90,44 доларів США - 3% річних від прострочених платежів; та згідно курсу Національного Банку України станом на 10 березня 2015 року еквівалентно 1 121 795,60 грн. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки зі встановленням початкової ціни не менше 833 961 грн.»

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: