АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9103/15 Справа № 204/6082/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черкез Д. Л. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявники зазначали, що згідно зі свідоцтвом про народження від 10.01.1963 року батьком заявника ОСОБА_2 є ОСОБА_4, а дідом - ОСОБА_5, який за національністю є поляком, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 11.02.2015 року.

Разом з тим у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначено, що його батьки є росіянами, хоча батько - ОСОБА_4 себе вважав поляком. У свідоцтві про народження ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_2, національність батька зазначена як «росіянин», а матері-«українка». Заявник ОСОБА_2 має картку поляка НОМЕР_1 - документ, який підтверджує належність особи до народу Польщі.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що заявники все своє життя вважали себе за національністю поляками, дотримувались культурних звичаїв польського народу, зберегли мову, тощо, та що відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність, заявники просили встановити юридичні факти: що ОСОБА_2 за національністю є поляком; що ОСОБА_3 за національністю є полькою; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, №102, складеного Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, де в графі національність зазначити «поляк» замість «росіянин»; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, №388, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, де в графі «національність» зазначити «полька»; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, де в графі національність батька - ОСОБА_2, зазначити «поляк» замість «росіянин».

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення(а.с.20).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу судді, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні зазначеного питання(а.с.23-26).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя виходив з того, що положення ст.ст.234, 256 ЦПК України не передбачають можливість розгляду в порядку окремого провадження заяв про встановлення факту приналежності до певної національності, у зв'язку з чим встановлення факту належності до певної національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису здійснюється у порядку адміністративного судочинства.

Такі мотиви відмови у відкритті провадження у справі не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

За положеннями ст.ст.234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб - ч.4 ст.235 ЦПК України.

Із заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони поставили питання про встановлення юридичного факту належності до національності «поляк» шляхом внесення відповідних змін до актових записів про їх народження, та як зазначила ОСОБА_3, з метою отримання картки поляка.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Відповідно до абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей.

За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно п.2.13., п.2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п.2.16.7 Правил.

Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просили заявники, та від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, та саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність.

Як видно із справи, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі наведені обставини та положення діючого законодавства не враховані, що свідчить про порушення порядку, встановленого для його вирішення, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді від 14 вересня 2015 року підлягає скасуванню на підставі п.3 ст.312 ЦПК України, з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року скасувати, передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-

Судді-