Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ№ 331/3230/15 Головуючий у 1-й інстанції Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц/778/5916/14 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20.12.2007 року за попереднім договором він придбав у відповідача 50% літнього будинку АДРЕСА_1.

За цим договором від виплатив відповідачу 36000 грн. та 31500 доларів США. Оскільки договір нотаріально посвідчено не було він звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договір купівлі-продажу, але йому в цьому було відмовлено.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2013 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто 278550 грн. переданих ним в рахунок оплати за попереднім договором від 20.12.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.08.2013 року рішення в цієї частині залишено в силі. Оскільки насправді кошти передавалися в валюті, а курс долара зріс, позивач просить стягнути з відповідача 420425,21 грн. курсової різниці.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2007 року ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 було підписано попередній договір №1 від 20.12.2007 року. Згідно з п. 1 попереднього договору він укладається з метою забезпечення подальшого укладення в строк до 20.05.2009 року договору купівлі-продажу наступного майна: 50% літнього будинку АДРЕСА_1. Пунктом 7 договору визначена ціна майбутнього продажу 35000 доларів США та 40000 грн (а.с. 5).

20.01.2009 року сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до попереднього договору №1 від 20.12.2007 року (а.с. 6).

10.02.2009 року ФОП ОСОБА_6 склала розписку про отримання від ОСОБА_5 278550 грн (а.с. 7).

11.02.2009 року ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 підписано договір купівлі-продажу 50% літнього будинку під № 2, з'єднаного з б.№ 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

П.2 договору передбачено, що вартість майна становить 648539 грн. Купівля-продаж цього майна здійснюється за 309500 грн. Грошові кошти 278550 грн., внесені покупцем, зараховуються в рахунок оплати вартості майна.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26.03.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.05.2012 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 про визнання дійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, база відпочинку "Любава" (а.с. 9-12, 13-14).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2013 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто 278550 грн., як безпідставно набуте майно. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.08.2013 року рішення в цієї частині залишено в силі (а.с. 16-17, 18-20).

Відповідно до вказаного рішення суду від 19.06.2013 року та ухвали апеляційного суду від 07.08.2013 року ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_6 одержала 278550 грн.

Згідно з частиною 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд попередньої інстанції вірно зазначив, що відповідно до вказаних судових рішень передача коштів між сторонами у справі відбулась у національній валюті - гривні. Окрім цього відповідно до розписки (а.с. 7) ОСОБА_6 отримала від позивача кошти готівкою в сумі 278550 грн.

Таким чином суд першої інстанції вірно встановив, що кошти позивачем відповідачу передавались саме в національній валюті України та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження передачі коштів у іноземній валюті.

Тому, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на факті передачі коштів у іноземній валюті, висновок суду про відмову у позові є вірним,.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, вірну оцінку яким надав суд першої інстанції. Апелянт у скарзі посилається на те, що відповідач отримала від позивача гроші в іноземній валюті, що є підставою для задоволення позову.

Однак, посилання апелянта на те, що умовами попереднього договору укладеного сторонами передбачена часткова сплата за майно доларами США є безпідставним. Оскільки попередній договір вказував лише про майбутні наміри сторін, що можуть змінитись, а належним доказом як передачі коштів, так і їх розміру та виду валюти, у даних правовідносинах є розписка, відповідно до якої ОСОБА_6 отримала від позивача кошти готівкою в сумі 278550 гривень. Окрім цього, як зазначено, вказана обставина щодо валюти платежу встановлена судовим рішеннями у іншій справі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: