Справа № 450/1841/15-ц Провадження № 2/450/1464/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мусієвський В.Є.

при секретарі Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її діда ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2003 року померла її баба ОСОБА_4, а до кола спадкоємців увійшов її дід ОСОБА_3, чоловік спадкодавця та вона ОСОБА_1, онука спадкодавця, в порядку спадкування за правом представлення, оскільки її мати ОСОБА_5 померла 23.04.1996 року. До складу спадкової маси увійшла зокрема право на земельну частку (пай), розміром 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, право власності на земельну частку (пай) спадкодавця підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року. Вказує про те, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6, вона та дід проживали разом із нею, здійснювали догляд, а в подальшому організовували поховання, що підтверджується відповідною довідкою виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області, і таким чином стверджує, що вони у рівних частках набули право на спадкове майно. 14.02.2005 року помер її дід ОСОБА_3, до складу спадкової маси увійшло зокрема право на 1/2 частину земельної частки (паю), загальна площа якого становить 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який розташований на території ОСОБА_2 сільської ради та був успадкований дідом після смерті його дружини ОСОБА_6. Однак за життя ОСОБА_3 не встиг оформити своє право на спадкування у порядку, встановленому законом. Пояснює, що на момент смерті діда вона постійно проживала разом з ним, і таким чином з вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що вона у повній мірі фактично прийняла спадщину за своїм дідом та бабою, і вступила в управління і розпорядження спадковим майном, а саме на земельну частку (пай), розміром 2,39 розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право власності на земельну частку (пай) спадкодавцю підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року. Наголошує на тому, що право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, однак оригінали такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію її права на спадкування через нотаріальну контору.

У судове засідання позивач не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у його відсутності.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.08.2003 року померла баба позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 295088 виданим 04.08.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Пустомитівського району Львівської області. До кола спадкоємців увійшов дід позивача ОСОБА_3, чоловік спадкодавця позивачка у цій справі, онука спадкодавця в порядку представлення, оскільки її мати ОСОБА_5 померла 23.04.1996 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим Пустомитівським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області.

До складу спадкової маси увійшла зокрема право на земельну частку (пай), розміром 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, право власності на земельну частку (пай) спадкодавця підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року. Ці обставини також підтверджуються довідкою № 521 від 26.06.2015 року, виданою Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

На момент смерті спадкодавця позивачка та її дід ОСОБА_7 проживали разом із нею, здійснювали догляд, а в подальшому організовували поховання, що підтверджується довідкою № 521 від 26.06.2015 року виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування від 24.06.1983р., вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Згідно з п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене вище можна зробити висновок про те, що саме такі дії були нами вчинені і ми з дідом у рівних частках по 1/2 набули право на земельної частки (паю), загальна площа якого становить 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який розташований на території ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

14.02.2005 року помер дід спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-СГ №392895 від 27.06.2015 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області. До складу спадкової маси увійшло зокрема право на частину земельної частки (паю), загальна площа якого становить 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який розташований на території ОСОБА_2 сільської ради та був успадкований дідом після смерті його дружини - моєї бабці ОСОБА_6, право власності на земельну частку (пай) спадкодавця підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року. Однак за життя ОСОБА_3 не встиг оформити своє право на спадкування у порядку, встановленому законом.

На момент смерті діда позивачка постійно проживала разом з ним, що зокрема підтверджується довідкою №522 від 26.06.2015 року виданою Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Про свою відмову від права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України позивач не заявляла і від свого права на спадкування не відмовлявся.

Таким чином з вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що ОСОБА_1, фактично прийняла спадщину, вступила в управління і розпорядження спадковим майном, а саме правом на земельну частку (пай), розміром 2,39 розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право власності на земельну частку (пай) спадкодавцю підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року.

Право на земельну частку підтверджено відповідним сертифікатом, однак оригінал таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені позивач змушена звертатися із цим позовом.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент смерті, вона фактично набула право власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті 14.02.2005 року ОСОБА_8, право власності землю (середню земельну частку), площею 2,39 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала право власності на земельну частку (пай), спадкодавцю підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 7785 від 29.05.1997 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_9