Провадження № 2/161/3783/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Стецюку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 21.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання по кредитному договору не виконав, станом на 31.05.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 21 443,38 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача за довіреністю подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності відповідач не подавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Судом встановлено, що 21 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-22).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи умови договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4,5) вбачається, що станом на 31.05.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 21 443,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 14 274,86 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 5 569,22 грн., заборгованості за пенею та комісією 102 грн., а також штрафів відповідно до договору 500 грн. (фіксована частина) та 997,30 грн. (процентна складова).

Разом з тим, з наданих відповідачем в судовому засіданні17.09.2015 року квитанцій вбачається, що вказана сума заборгованості ним погашена з перевищенням, а саме: відповідно до квитанції від 21.08.2015 року на суму 5 000 грн., відповідно до квитанцій від 15.09.2015 року на суми 10 000 грн. та 5 450 грн., відповідно до квитанції від 17.09.2015 року (а.с.46), а всього на суму 22 350 грн.

Тобто, заборгованість на платіжній картці відсутня, кредит погашений повністю.

Позивач втратив право вимоги в частині заборгованості за кредитним договором внаслідок задоволення її відповідачем в повному обсязі після предявлення позову. А тому, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.07.2015 року (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним і справі витрат з відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій