Провадження № 22-ц/780/3057/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 18 08.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Роговській Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів з поточного рахунку за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року,

встановила:

Позивач 24.10.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 03.04.2013 року укладено договір банківського рахунку фізичної особи. 17.09.2014 року він звернувся до відповідача для зняття коштів у доларах США зі свого поточного рахунку, який було відкрито на підставі укладеного між сторонами договору, але в порушення умов договору йому було в цьому відмовлено.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.02.2015 р., позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 1300 доларів США, 37,87 доларів США - 3% річних від прострочених сум, за порушення грошового зобов'язання. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь 2700 грн. - витрати на правову допомогу адвоката для відновлення свого порушеного права..

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 1300 доларів США по договору банківського рахунку від 03 квітня 2013 року та 37,87 доларів США за порушення грошового зобов'язання. В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2013 року між Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 004-28509-030413, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у доларах США , випускає і надає платіжну картку за ініціативою клієнта, здійснює банківське обслуговування клієнта у відповідності до вимог законодавства України та цього договору, нараховує відсотки на залишок коштів на рахунку на умовах, викладених в Тарифному пакеті, що міститься в додатку № 1 до цього договору, що стверджується копією договору банківського рахунку.

Згідно п.3.1 договору банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції та інші операції за рахунком у відповідності до чинного законодавства України та умов цього договору, а клієнт зобов'язується своєчасно здійснювати оплату вартості послуг згідно з Тарифами у порядку, встановленому Правилами та договором .

Відповідно до п.7.2 договору він набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

18.09.2014 року позивач звернувся з письмовою вимогою до відповідача щодо здійснення виплат з його поточного рахунку, оскільки на його усне звернення в касі Білоцерківського відділення банку йому в цьому відмовили, позивач просив здійснити виплату коштів 19.09.2014 року в сумі 1100 доларів США, 22.09.2014 року - 1100 доларів США, 23.09.2014 року - 1100 доларів США, що стверджується копією цієї вимоги, яку отримано банком 18.09.2014 року за № 2410544 /а.с.7/.

19.09.2014 року позивач повторно звернувся до банку з письмовою вимогою щодо невиконання умов укладеного між сторонами договору /а.с.8/, на це звернення 30.09.2014 року йому було надано відповідь № 05-2414690 /а.с.9/, в якій зазначається про те, що видача готівкових коштів за електронними платіжними засобами /з використанням платіжних карт/ на території України проводиться виключно в національній валюті відповідно до постанови Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року, цією постановою зобов'язано банки обмежити видачу /отримання/ готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

22.09.2014 року позивач знову звернувся до відповідача з письмовою вимогою щодо відмови йому у видачі коштів в доларах США з його поточного рахунку /а.с.10/, на своє звернення отримав аналогічну відповідь /а.с.11/.

На скаргу позивача від 03.10.2014 року до Нацбанку України /а.с.13/, листом від 29.10.2014 року його було повідомлено про обмеження у видачі готівкових коштів в іноземній валюті, введені постановою НБУ від 29.08.2014 року № 540, яка діє з 02.09.2014 року до 02.12.2014 року /а.с.24-25/.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача коштів , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості цих вимог позивача, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановлено судом, що на підставі постанови Національного банку України від 02.03.2015 р. №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 щодо запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, на час розгляду справи в ПАТ «Дельта Банк» була введена тимчасова адміністрація та запроваджено процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Таким чином, під час дії тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 48, ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після опублікування відомостей про ліквідацію відповідача та призначення уповноваженої особи Фонду у газеті «Голос України», уповноважена особа Фонду на ліквідацію складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду на ліквідацію не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом . Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може перевищувати 200 000 грн.

Вищезазначені норми законодавства діяли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, але не були враховані судом, що потягнуло за собою скасування рішення за підставами, передбачених ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.