УХВАЛА

08 жовтня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 року на адресу суду надійшла вищезазначена позовна заява.

09.09.2015 року відповідно до автоматичного розподілу справи між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 10.09.2015 року матеріали позову були передані головуючому по справі.

02.10.2015 року на виконання ч. 3 ст. 122 ЦПК України отримано відповідь адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві, з відповіді якого вбачається, що ОСОБА_3, зареєстрованим по місту Києву не значиться, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., проживає за адресою : АДРЕСА_1.

Дослідивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а відтак її слід залишити без руху.

Так, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_3, 51 000,00 грн. та стягнути солідарно з відповідачів 1 000,00 грн. Проте всупереч ч.5 ст.119 ЦПК України не долучає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд звертає увагу позивача на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Постанові від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в пункті 10, згідно яким якщо позовна заява містить кілька самостійних позовних вимог, кожна з них є самостійним об`єктом справляння судового збору.

Так, оскільки позивачем заявлено дві самостійні майнові вимоги, то кожна з них є самостійним об`єктом справляння судового збору. Відтак позивачу слід сплатити судовий збір і надати суду підтверджуючий документ.

Судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» із ціни позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 487,20 грн. та не більше 6 090,00 грн.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового має відповідати загальній сумі всіх вимог (п. 10 частини першої статті 80 ЦПК України). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В свою чергу, всупереч імперативних вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач при викладі обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги не зазначає доказів на підтвердження кожної обставини або не наводить підстав для звільнення від їх доказування. Так, позивач не зазначає жодних доказів, окрім посилань на норми законів. Позивач на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначає і не надає докази, які ці обставини підтверджують. Позивачем окрім самої позовної заяви та її копій у відповідності до чисельності сторін, не додано жодного іншого документа.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником та зазначається дата її подання.

Зокрема, суд звертає увагу позивачів на те, що згідно акту складеного працівниками апарату суду від 03.09.2015 року № 906 під час розкривання конверта (пакета), надісланого поштою не виявилось наступних документів : всіх перерахованих в додатках документів. Зазначені недоліки не усунуті.

Всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначає доказів на підтвердження кожної обставини на підтвердження своїх вимог. Процесуальний закон вимагає саме на цій стадії зазначити всі докази на підтвердження своїх вимог, представлення яких можливе вже на подальших етапах руху позовної заяви, зокрема, під час судового розгляду.

Проте, суд звертає увагу позивача на імперативні вимоги ч. 1 ст. 15 ЦК України, згідно яким кожна особа має право звернутись до суду із позовом про захист свого порушеного, оспорюваного або невизнаного права, у разі його порушення, оспорювання або невизнання. В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, оспорюваних або невизнаних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позовна заява не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку довести ті обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, розповсюджуються саме на той період руху цивільної справи, коли вже відкрито провадження по справі. Положення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України - зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, - чітко регламентують обов'язок позивача саме при зверненні до суду надати своїй позовній заяві певну форму із чітко визначеним процесуальним законом змістом.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя,встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Кицюк