Провадження 2-н/127/1140/15
С У Д О В И Й Н А К А З
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Санаторію-профілакторію «Медик» Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, встановив наступне.
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначено, що вона працювала в Санаторії-профілакторії «Медик» Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова з 30.08.2012 року по 31.08.2015 року на посаді комірника. Заклад заборгував заявнику 11 904,21 гривні, з яких: 8 555,98 гривень - заробітна платня (з січня 2015 року по серпень 2015 року), 1 681,64 гривні компенсація за невикористану відпустку, 1 666,59 гривень вихідна допомога при ліквідації. Зазначену заборгованість Санаторій-профілакторій «Медик» виплатити відмовляється, мотивуючи це відсутністю грошових коштів.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством, відповідно до ст. 25 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Крім того, Конституцією України кожному громадянинові гарантується право на одержання винагороди за працю.
Праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.
Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності.
Таким чином, з боржника на користь стягувача підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 11 904,21 гривень.
Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового наказу в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати в межах платежу за один місяць.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» заявник при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.
Отже, з боржника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривні.
Враховуючи наведене, керуючись Конституцією України, Законом України «Про оплату праці», ст. 115 КЗпП України ст.ст. 95-103, п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, -
В разі заперечення проти вимог стягувача боржник має право протягом 10 днів з дня отримання судового наказу надати заяву про його скасування.
Суддя: Волошин С.В.
Судовий наказ набрав чинності "___" _______________ 20__ року.
Судовий наказ видано стягувачу «___» _______________20 __ року.
Строк пред»явлення до виконання судового наказу складає один рік з наступного дня після набрання ним законної сили.
Суддя: Волошин С.В.