Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3843/15-ц
Провадження № 2/553/1463/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15.10.2015 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" про визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в якій позивач вказує, що 22.09.2015 року між ним та відповідачем укладений договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу автомобіль "Кіа Спортейдж" у власність та передати його у користування лізингоодержувачу на умовах, передбачених договором. На підставі вказаного договору позивач сплатив кошти в сумі 30980 грн., проте в подальшому з'ясував, що ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" введено його в оману щодо предмету лізингу та його вартості, проте розірвати договір можливості немає, а сплачені кошти відповідач не повертає. Просить визнати недійсним договір фінансового лізингу з додатками від 22.09.2015 року, укладений з відповідачем, стягнути з ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" сплачені за договором кошти в сумі 30980 грн., комісію в сумі 371,76 грн. та відшкодувати завдану неправомірними діями моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Відповідно до положень ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається зі змісту позову та приєднаних до нього документів, відповідач ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві посилається на норми Закону України "Про захист прав споживачів". А відповідно, визначаючи підсудність розгляду даного спору, стверджує про його право як споживача, визначене в ст. 110 ЦПК України, предявити позов за зареєстрованим місцем свого проживання, яке знаходиться в Ленінському районі м. Полтави.

Разом з тим, як встановлено в ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" N 5 від 12 квітня 1996 року, до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Враховуючи викладене, посилання позивача на положення Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставними, тим паче, що вказаним законом урегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, у звязку з задоволенням побутових потреб (ст. 1), тоді як спірні правовідносини витікають з договірних правовідносин, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору фінансового лізингу, який не може бути віднесений до договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян. Споживачем, права якого зхахищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є лише громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Недоречним, на переконання суду, є також посилання позивача на висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року, з огляду на те, що цим рішенням встановлено, що дія положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, зважаючи на те, що спірні правовідносини між ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" виникли на підставі угоди, яка за своєю природою не є споживчим кредитом.

Тобто й при зверненні до суду з зазначеним позовом не можуть бути застосовані норми ч. 5 ст. 110 ЦПК України щодо підсудності позовів про захист прав споживача.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не може бути визнаний споживачем в розумінні п.п. 19, 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", на спірні правовідносини між сторонами не розповсюджується дія положень ч. 5 ст. 110 ЦПК України, які регламентують підсудність справ за вибором позивача за позовами про захист прав споживачів, а отже в даному випадку позовна заява має бути предявлена до суду згідно правил підсудності, визначених в ст. 109 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачу у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2