Провадження № 2/752/4940/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Криган Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.07.2015 року і до повноліття дитини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що у період з 12.12.1992 року по 11.02.2014 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_3. Після фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_2 є працездатним, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, доходу відповідача. В частині пояснень сторони позивача щодо ненадання взагалі матеріальної допомоги відповідачем на утримання неповнолітнього сина, представник відповідача заперечив, пояснивши, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, про що свідчать приєднані до заперечень копії квитанцій.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.12.1992 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 12.12.1992 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 19.07.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до даних свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2014 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні.

Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до довідки № 1.7/1794, виданої 21.08.2015 року ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», відповідач ОСОБА_2 з 02.06.2015 року працює на вказаному підприємстві на посаді головного фахівця редакції періодичних видань управління медіа-проектів з посадовим окладом 5200 гривень на місяць.

Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних осіб, аліменти з відповідача на утримання інших осіб не стягуються.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За таких обставин, враховуючи те, що батько ОСОБА_2 є працездатним, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, нарівні з позивачем.

При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а також те, що матеріали цивільної справи містять докази надання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.07.2015 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 24, 110, 112 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст.88, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Копилів Макарівського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя