Справа №576/242/15-ц 2/576/139/15 Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.15 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Васяновича В.М., при секретарі Плотніковій О.С., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу за позовом ОСОБА_2 до Глухівської міської ради Сумської області - про визнання права власності на спадкове майно, - В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3, який постійно проживав на АДРЕСА_1, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4, який постійно проживав за тією ж адресою, і після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1, який було побудовано в 1962 році та введено в експлуатацію в 1963 році, що підтверджується актом прийомки від 24.05.1963 р. Також мотивує свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна за законом і прийняла спадщину, подавши заяву до Глухівської міської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2015 р. на земельну ділянку площею 0,1 га, яку було надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованого на АДРЕСА_1, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак Глухівська міська рада надала суду заяву, що визнає позов ОСОБА_2 в повному обсязі і просить розглянути справу без участі її представника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, з свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, виданого 20 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Глухів у віці 81 року, про що в книзі реєстрації смертей 20.10.2008 р. зроблено запис за №414. З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2, виданого 04 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Глухів у віці 60 років, про що в книзі реєстрації смертей 04.06.2014 р. зроблено запис за №209. В суді також установлено, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_4, а позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) є онукою ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, а шлюб її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 12 грудня 1987 року. З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27.01.2015 р. державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори (реєстр. №1-58), вбачається, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, яке складається із земельної ділянки площею 0,1 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на АДРЕСА_1. Також в суді встановлено, що постановою державного нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори від 29.01.2015 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №77 з надвірними будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Крім того, судом установлено, що відділом комунального господарства виконавчого комітету Глухівської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_3 було надано дозвіл №88 від 19 травня 1959 року на будівництво жилого будинку і надвірних будівель по вул. Путивльська, 77, зі строком закінчення робіт до 16 травня 1961 року, а згідно акту приймання індивідуального домоволодіння №77 на вул. Путивльська в м. Глухів, затвердженого рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради депутатів трудящих за №13 від 28 травня 1963 року, вищевказане будинковолодіння вважається прийнятим до експлуатації, його жила площа становить 36,4 кв.м, корисна площа - 39,6 кв.м, площа забудови - 69 кв.м. Разом з тим, з наданого позивачкою технічного паспорту на вищевказаний будинок та звіту про незалежну грошову оцінку об'єкта нерухомості (житлового будинку з будівлями та спорудами), розташованого на АДРЕСА_1, вбачається, що його загальна площа становить 97,8 кв.м, житлова площа - 49,6 кв.м. А згідно довідки комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації» за вих. №430 від 28 липня 2014 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в КП «Глухівське БТІ» не зареєстровано. Виходячи зі змісту частин 1 і 2 ст. 331 ЦК України, ч.1 ст. 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р., право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч.3 ст. 331 ЦК України). Відтак, статтею 331 ЦК України не передбачена можливість визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Аналогічна позиція міститься і в Постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року (№3-82гс11).
А відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних право-відносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.
В той же час, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що будівництво жилого будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 здійснювалося спадкодавцем ОСОБА_3 згідно із законом, але за життя не було зареєстровано за ним та його спадкоємцем ОСОБА_4, то до позивача ОСОБА_7 як спадкоємця за законом перейшли права та обов'язки забудовника.
Разом з тим, згідно ч.3 ст. 331 ЦК України та виходячи з роз'яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Але за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами, а при неможливості такого поділу суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Тобто, судом може бути залишено будинок одній із сторін, а отже, і визнано її право на жилий будинок. Зважаючи на викладене та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що за позивачкою, як спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_4 слід визнати не право власності на жилий будинок, а лише її право як забудовника будинку, оскільки хоч його і введено в експлуатацію, але не було зареєстровано право власності спадкодавця на цей будинок.
На підставі ст.ст. 328, 331, 1218, 1220 - 1223, 1261, 1268 - 1270 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4, права забудовника житлового будинку АДРЕСА_1
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайоний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя