Справа № 202/6165/15-ц
Провадження 2/202/4102/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що 20 та 27 квітня 2012 року відповідач під розписки позичила у неї 3000 доларів США та 20000 грн. відповідно, які зобовязалась повернути до 31 вересня 2012 року. У зазначений термін борг повернуто не було. В липні 2013 року позивач звернувся з позовом до відповідача з позовом про стягнення суми боргу у розмірі 44510 грн. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2013 позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. За користування грошима відповідач зобовязувався сплатити позивачу відсотки. Загальна сума відсотків за користування грошима за розписками від 20.04.2012 і 27.04.2012 складає 1000 США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2015 еквівалентно 21048 грн. Проте, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. Відсотки за користування грошима також не сплатив. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем були нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми 3000 доларів США за період з 28 липня 2012 року по 31 травня 2015 року, які по розписках від 20.04.2012 та 27.04.2012 склали 5376,75 грн. Також позивачем були нараховані відповідачу 3% річних від простроченої за період з 01 жовтня 2012 року по 31 травня 2015 року, які по розписці від 20.04.2012 з сумою 20000 грн. склали 1594,52 грн. Загальна сума процентів по розписці від 20.04.2012 з сумою позики 20 000 грн., з урахуванням ст.1048 ЦК України складає 5719,20 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим суд, враховуючи заяву позивачів, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 20 квітня 2012 року позичила у ОСОБА_1 1500 доларів США, які зобовязалась повернути до 20 липня 2012 року зі сплатою процентів на загальну суму 500 доларів США.

Того ж дня ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 20000 грн., які зобовязалась повернути до 31 вересня 2012 року.

Відповідно до розписки від 27 квітня 2012 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 1500 доларів США, які зобовязалась повернути до 27 липня 2012 року зі сплатою процентів на загальну суму 500 доларів США.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу за вищезазначеними розписками на загальну суму 44955,10 грн. Як вбачається із позовної заяви, сума боргу на час предявлення позову не стягнута.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У звязку з тим, що Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року не вирішувалось питання щодо стягнення відсотків за користування грошима по розписках від 20.04.2012 та 27.04.2012 та те, що доказів сплати відсотків по вищезазначених розписках в судовому засіданні відповідачем не надано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування грошима по розписках від 20.04.2012 та 27.04.2012 у розмірі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2015 еквівалентно 21048 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення відсотків у розмірі 5719,20 грн. за розпискою від 20.04.2012 з сумою позики у 20 000 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки розмір процентів за користування грошима за розпискою від 20.04.2012 з сумою позики у 20 000 грн.не вказаний і вказаний договір не є безпроцентним, в розумінні ч.2 ст.1048 ЦК України, тому позивач правомірно просить відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України стягнути проценти виходячи із облікової ставки НБУ за вказаний період.

В підтвердження суми відсотків, що підлягає стягненню з відповідача по розписці від 20.04.2012 з сумою позики у 20 000 грн., позивачем наданий розрахунок, який було перевірено у судовому засіданні,згідно якого сума процентів складає 5719,20 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошима по розписці від 20.04.2012 з сумою позики у 20000 грн. підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути проценти за користування грошима у розмірі 5719,20 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

На підставі вищевказаного, позивачем були нараховані відповідачу три проценти річних від простроченої суми 3000 доларів США за період з 28.07.2012 по 31.05.2015, які по розписках від 20.04.2012 та 27.04.2012, відповідно до розрахунку наданого позивачем, склали 5376,75 грн.

Також, позивачем були нараховані відповідачу три проценти річних від простроченої суми за період з 01.10.2012 по 31.05.2015, які по розписці від 20.04.2012 з сумою позики 20 000 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем, склали 1594,52 грн.

Надані позивачем розрахунки заборгованості були перевірені у судовому засіданні.

За встановлених обставин позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотки з користування грошима за договором позики від 20 квітня 2012 року та 27 квітня 2012 року в розмірі 21048 (двадцять одна тисяча сорок вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму процентів за договором позики від 20 квітня 2012 року в розмірі 5719 (пять тисяч сімсот девятнадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф за неповернення позики за період з серпня 2012 року по травень 2015 року за договором позики від 20 квітня 2012 року та 27 квітня 2012 року в розмірі 5376 (пять тисяч триста сімдесят шість) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф за неповернення позики за період з жовтня 2012 року по травень 2015 року за договором позики від 20 квітня 2012 року в розмірі 1594 (одна тисяча пятсот девяносто чотири) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 338 (триста тридцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин