Справа № 152/1282/15-ц
У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки,

встановив:

11.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

24.09.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки (а.с.87-89).

В зустрічному позові ОСОБА_2 зазначила, що в провадженні Шаргородського районного суду знаходиться цивільна справа № 152/1282/15-ц за позовом ОСОБА_3 до неї про поділ майна, предметом якого є перелік майна на загальну суму 19983 грн. та 5300 доларів США, що по курсу НБУ становить 112004,9 грн., а всього на суму 131987, 90 грн., з яких ОСОБА_3 претендує на майно в сумі 6507 грн. та компенсацію 59486, 95 грн. Майже половина майна, зазначеного позивачем, не є спільним майном подружжя, тому вона заявляє зустрічний позов до ОСОБА_3

Так, 02.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживала з ним однією сімєю до травня 2014 року. Від шлюбу вона та відповідач мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюб розірвано 24.11.2014 року.

Відповідач своє майно забрав, проте подав до неї позов та бажає ділити майно, що належить її матері, в будинку якої вона та ОСОБА_3 тривалий час проживали.

За час шлюбу ними було набуто майно, а саме: стіл письмовий деревяний вартістю приблизно 800 грн., електронні ваги вартістю 68 грн., світильник вартістю до 200 грн., мобільний телефон «Нокіа» вартістю 350 грн., електричну машинку вартістю 180 грн., радіоприймач «бум бокс» вартістю 150 грн., радіоприймач вартістю 150 грн., навушники вартістю 25 грн., болгарку «Інтер Скол 180» вартістю 650 грн., болгарку «Форте 125» вартістю 215 грн., диск шліфовочний вартістю 20 грн., шуруповерт «Крафт» вартістю 180 грн., набір біт та накладних головок вартістю 40 грн., електролобзик вартістю 245 грн., зарядний пристрій до автомобільних акумуляторів вартістю 380 грн., ключ заклепочний вартістю 40 грн., ніж складний вартістю 60 грн., маску зварювальника «Хамелеон» вартістю 315 грн., металеву підставку для взуття вартістю 220 грн., дитячий диван вартістю 1450 грн., дитячу коляску вартістю 600 грн., мотошолом вартістю 280 грн., фрези вартістю 800 грн., два пластикових євровікна вартістю 748 грн. та приблизно 1500 грн. Загальна вартість зазначеного майна 9901 грн. Крім того відповідач не вказав скутер, вартістю 3000 грн.

Заявлені відповідачем в позові вимоги щодо 5300 доларів США дійсності не відповідають, крім того інше майно, зазначене в даному позові належить її матері.

Також, за час шлюбу вона та відповідач вкладали кошти у газифікацію будинку відповідача, що знаходиться на вул. Пархоменка, 51, в с. Івашківці, витрати на що становили 2348,40 грн.

Таким чином, загальна вартість спільної сумісної власності становить приблизно 12249, 40 грн., з яких частка кожного повинна становити 6124,70 грн.

З нажитого спільно майна відповідач забрав собі все, крім письмового деревяного стола, електронних вагів, світильника, електричної машинки, радіоприймача «бум бокс», металевої підставки для взуття, дитячого дивану, дитячої коляски.

Просила визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя майно, а саме: стіл письмовий деревяний вартістю приблизно 800 грн., електронні ваги вартістю 68 грн., світильник вартістю до 200 грн., мобільний телефон «Нокіа» вартістю 350 грн., електричну машинку вартістю 180 грн., радіоприймач «бум бокс» вартістю 150 грн., радіоприймач вартістю 150 грн., навушники вартістю 25 грн., болгарку «Інтер Скол 180» вартістю 650 грн., болгарку «Форте 125» вартістю 215 грн., диск шліфовочний вартістю 20 грн., шуруповерт «Крафт» вартістю 180 грн., набір біт та накладних головок вартістю 40 грн., електролобзик вартістю 245 грн., зарядний пристрій до автомобільних акумуляторів вартістю 380 грн., ключ заклепочний вартістю 40 грн., ніж складний вартістю 60 грн., маску зварювальника «Хамелеон» вартістю 315 грн., металеву підставку для взуття вартістю 220 грн., дитячий диван вартістю 1450 грн., дитячу коляску вартістю 600 грн., мотошолом вартістю 280 грн., фрези вартістю 800 грн., два пластикових євровікна вартістю 748 грн. та приблизно 1500 грн., 2348, 40 грн. на газифікацію будинку по вул. Пархоменка, 51, в с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, а всього майна на загальну суму 12249,40 грн.; виділити їй наступне майно: електронні ваги вартістю 68 грн., електричну машинку вартістю 180 грн., радіоприймач «бум бокс» вартістю 150 грн., шуруповерт «Крафт» вартістю 180 грн., болгарку «Інтер Скол 180» вартістю 650 грн., електролобзик вартістю 245 грн., металеву підставку для взуття вартістю 220 грн., дитячий диван вартістю 1450 грн., дитячу коляску (трансформер), вартістю 600 грн., а всього майна на загальну суму 3743 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію вартості майна в сумі 2381, 70 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні 13.10.2015 року вказана зустрічна позовна заява залишена без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В зустрічній позовній заяві не всі зазначені вимоги ст.119 ЦПК України були дотримані.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 не містила ціни позову, при цьому в ній не було зазначено доказів того, що неможливо зробити оцінку чи встановити вартість спірного майна, або доказів наявності перешкод у її визначенні, у звязку із чим, в порушення вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, не зазначено ціни позову щодо вимог майнового характеру та не оплачено, відповідно до ціни позову, судовий збір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до ч.5 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання зустрічних позовних заяв, судовий збір справляється на загальних підставах.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

До зустрічної позовної заяви позивачкою додано квитанцію про сплату нею судового збору в розмірі 487,20 грн., тоді як суду не відомо, з якої ціни позову та за які із заявлених нею позовних вимог.

Також, вказуючи вартість майна в зустрічному позові, ОСОБА_2 не зазначала доказів на підтвердження цієї вартості, при цьому вживала визначення вартості майна наступним чином: «два пластикових євровікна вартістю 748 грн. та біля 1500 грн.»; «світильник вартістю до 200 грн.»; «загальна вартість спільної сумісної власності становить приблизно 12249,40 грн.», що є порушенням вимог пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України щодо змісту позовних вимог, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, заначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а також не оплачена судовим збором, підлягає залишенню без руху.

Судом було надано ОСОБА_2 строк на виправлення недоліків зустрічної позовної заяви, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання даної ухвали і розяснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

16.10.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подано заяву на виконання ухвали суду від 13.10.2015 року та зустрічний позов з виправленими недоліками.

Враховуючи, що ОСОБА_2 виправлено недоліки зустрічного позову, зазначені в ухвалі суду від 13.10.2015 року, то вважаю за необхідне, відповідно до вимог ст.ст.123, 124 ЦПК України, приєднати його до матеріалів цивільної справи, а питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 вирішити в судовому засіданні з участю сторін 02.11.2015 року.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 123, 124, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки приєднати до матеріалів цивільної справи №152/1282/15-ц.

Вирішити питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя в судовому засіданні з участю сторін 02.11.2015 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: