АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8595/15 Справа № 201/8029/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 травня 2015 року представник ПАТ "Дніпрогаз" звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ПАТ "Дніпрогаз" надаються послуги по постачанню природного газу за місцем проживання відповідача, але оплату за надання зазначених послуг відповідачем здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1875,13 грн., у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду. Крім того, представник позивача у позовній заяві просив покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року ухвалено: позов ПАТ «Дніпрогаз» задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованості за надані послуги з газопостачання у розмірі 268,78 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дніпрогаз» судовий збір у розмірі 34,92 грн.; в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпрогаз» просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дніпрогаз» в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 витрати понесені ПАТ «Дніпрогаз» за подачу апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно власник квартири за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи. За вищезазначеною адресою позивачем надаються послуги з газопостачання. Правовідносини між ПАТ "Дніпрогаз" і відповідачем оформлювались шляхом видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку № 359224. Однак в порушення зазначених вимог, зобов'язання відповідача виконуються неналежним чином - оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості станом на 31 січня 2015 року у сумі 1 875,13 грн. згідно розрахунку позивача. Згідно довідки № 23202 від 12.06.2015 про склад сімї та місце реєстрації, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована одна особа, а отже заборгованість має складати 468,78 грн. Крім того, згідно квитанції № 0624 від 20.02.2015 відповідачем сплачено за надані послуги з газопостачання суму у розмірі 200 грн., яка не врахована у розрахунку наданому позивачем.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з того, що вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості послуги з постачання природного газу за особовим рахунком № 359224, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати за послуги з газопостачання суми боргу лише в розмірі 268,78 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою пропорційно до розміру задоволеної частини позову у розмірі 34,92 грн.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки суд не з'ясував характер правовідносин, які виникли у сторін та не надано їм оцінку, та яким законом вони регулюється; суд неправильно застосував норми матеріального права.

Судом першої інстанції у порушення вимог ст.215 ЦПК України не зазначено у рішенні суду мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, з яких бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Мотивація суду першої інстанції відносно висновку щодо часткового задоволення позову - не ґрунтується на законі, який регулює спірні правовідносини.

Отже, судом не з'ясовано, які правові норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин, не повно з'ясовано обставини справи, не надано їм оцінки.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, яка правова позиція зазначена позивачем в обґрунтування позовних вимог та не дав їй оцінку.

Судом першої інстанції не наведено розрахунку в рішенні суду, з якого виходив суд задовольняючи позов частково.

Судом не вірно визначена сума судового збору, яку стягнуто в порядку ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Спірні правовідносини виникли між сторонами щодо стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.

Колегія суддів встановила і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2007 року, який нотаріально зареєстрований в реєстрі за № 4045 (а.с.9).

За вказаною адресою ПАТ «Дніпрогаз» централізовано надає послуги з газопостачання.

Згідно довідки № 23202 від 12.06.2015 року про склад сімї та місце реєстрації, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована одна особа: ОСОБА_3 з 17.03.2009 року (а.с.39). Власник в своїй квартирі не зареєстрований.

Відповідно до особового рахунку № 359224 відповідач сплачував за дані комунальні послуги, але має заборгованість, оскільки сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі.

Розрахунком позивача встановлена заборгованість відповідача за вказані послуги за період з 28.02.2011 року по 31.01.2015 року у розмірі 1 875,13 гривень (а.с.7-8). В даній квартирі згідно особового рахунку відповідача рахуються чотири особи. Згідно довідки ПАТ «Дніпрогаз» з 18.06.2006 року по 31.12.2014 року нарахування за вказаною адресою здійснюється на 4 особи на підставі інформації наданої КЖЕП №8.

Відповідач не надавав позивачу заяви про зміни щодо кількості зареєстрованих осіб з підтверджуючими документами, що визнано його представником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Зазначені обставини не надавало право позивачу здійснити перерахунок у відповідності до кількості зареєстрованих осіб у вказаній квартирі.

Згідно квитанції № 0624 від 20.02.2015 відповідачем сплачено за надані послуги з газопостачання суму у розмірі 200 грн. за лютий 2015 року (а.с.18).

Нарахування позивачем за послуги з газопостачання за один місяць становить 93,53 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнав, що зазначена сума в розмірі 200 грн., яка сплачена в лютому 2015 року є не авансовим платежем, а повинна бути зарахована, як борг за мінусом оплати за лютий 2015 року.

Таким чином, заборгованість відповідача за період з 28.02.2011 року по 31.01.2015 року складає суму у розмірі 1 768,66 гривень з розрахунку (1 875,13 грн. (200 грн. 93,53 грн. = 106,47 грн.) = 1 768,66 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Здійснення перерахунку у відповідності до кількості зареєстрованих осіб законом покладено виключно на постачальника такого виду послуг.

Дії позивача щодо незаконного нарахування за вказаною адресою за послуги з газопостачання на 4 особи відповідачем не оскаржувались у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні докази щодо зміни в реєстрації місця проживання осіб за вказаною адресою, тобто не встановлено судом і сторони не надали доказів щодо часу з якого змінена кількість зареєстрованих осіб у вказаній квартирі.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 165 від 17.02.2010 року (далі: Правил), розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до вимог п.29 Правил, - споживач зобов'язаний, зокрема: своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання; у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, та видів споживання природного газу.

Відповідач не виконав свого обовязку щодо письмового повідомлення газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, у звязку з чим відсутні підстави для відмови у позові або зменшення суми заборгованості за послуги з газопостачання нараховані позивачем у відповідності до вимог закону.

В разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Відповідно до ст. 322 ЦК Українивласник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи докази у справі, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожитий газ підлягають частковому задоволенню за період 28.02.2011 року по 31.01.2015 року у розмірі 1 768,66 гривень. В іншій частині апеляційна скарга та позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищезазначених підстав.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на це, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, то підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 583,40 гривень ( 243,60 грн. в суді першої інстанції + ( 121,80 грн. + 1218 грн. = 1339,80 грн.) в суді апеляційної інстанції = 1 583,40 грн.).

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Задовольнити частково позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 49000 АДРЕСА_3) на користь публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» ( ІПН 21 № св. 100334986, , МФО 305482, р/р 1243 філія: Дніпропетровське відділення обласного управління АТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: 49101, м. Дніпропетровськ, вул. Володарського,5) суму заборгованості за надані послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_4 станом на 31.01.2015 року за період з 28.02.2011 року по 31.01.2015 року у розмірі 1 768,66 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят вісім гривень 66 копійок) та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 583,40 гривень (одна тисяча пятсот вісімдесят три гривень 40 копійок) на рахунок р/р 94 в АБ «Кліринговий Дім» в м. Києві, МФО 300647, ОКПО 20262860).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4