У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2015 Справа №607/14056/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., секретаря судового засідання О.І. Чичкевич, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позовних вимог скаргу ,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з скаргою, зазначивши субєктами, чиї дії оскаржуються, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про визнання неправомірними дій другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, та скасування оцінки та рецензування майнаАДРЕСА_1 в м. Тернополі по вул.. Лесі Українки.

Розгляд скарги призначено на 07.09.2015 року на 14 годину 20 хвилин.

На адресу суду 01.09.2015 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог, згідно якої заявник просить суд заборонити Другому відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області видавати Акт проведення електронних торгів щодо реалізації майнаАДРЕСА_1 в будинку по вул.. Лесі Українки в м. Тернополі, та заборонити ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України видавати протокол про проведення електронних торгів (лот 90440) щодо реалізації нерухомого майна , а саме квартири № 210 в будинку по вул.. Лесі Українки в м. Тернополі.

Заяву про забезпечення позову передано головуючому судді, згідно журналу, 02.09.2015 року.

З приводу постановлення ухвали про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відтак процесуальними нормами ЦПК щодо здійснення судового контролю є Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 383-389.

В п. 15 зазначеної вище постанови, ВССУ зазначає, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

25.08.2015 року судом постановлено ухвалу про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №607/4591/13-ц від 22.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 69 160 гривень боргу та 117 268 гривень %, всього 186428 гривень боргу по договору позики солідарно, 1656, 80 гривень судових витрат в рівних частинах. (виконавче провадження 44185608), яку супровідним листом від 25.08.2015 року направлено до виконання відділу ДВС.

Оскільки законом не передбачено право суду, в ході судового контролю за виконанням судового рішення, вживати заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, керуючись ст. 208 210, 383- 389 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, при розгляді його скарги щодо субєктів, чиї дії оскаржуються, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про визнання неправомірними дій другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, та скасування оцінки та рецензування майнаАДРЕСА_1 в м. Тернополі по вул.. Лесі Українки - шляхом заборони Другому відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області видавати Акт проведення електронних торгів щодо реалізації майнаАДРЕСА_1 в будинку по вул.. Лесі Українки в м. Тернополі, та заборони ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України видавати протокол про проведення електронних торгів (лот 90440) щодо реалізації нерухомого майна, а саме квартири № 210 в будинку по вул.. Лесі Українки в м. Тернополі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6