НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6352/14
№ 2-др/183/12/15
20 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Новомосковська міська державна нотаріальна контора про визначення часток, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, а саме, вирішити позов в частині визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.
Заява обґрунтована тим, що в своїй первісній позовній заяві позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, проте стосовно даної позовної вимоги будь-якого рішення судом не виносилось.
В судове засідання сторони не зявилися, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Новомосковська міська державна нотаріальна контора про визначення часток, втсановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування (а.с.128-133).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з первісної позовної заяви від 01.10.2014 року позивач дійсно просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 05.02.2003 року (а.с.2-4).

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обовязків, визначених у статті 27 цього Кодексу, зокрема, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Позивач, скориставшись своїм правом подав в особі свого представника ОСОБА_2 до суду 22.01.2015 року уточнену позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно і таким чином змінив предмет позову (а.с.50-52).

Тобто позивач уточненим позовом фактично змінив предмет позову, а не доповнив первісний позов новими позовними вимогами.

Більш того, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала уточнену позовну заяву в повному обсязі. Вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини представником позивача не підтримувалися, і предметом розгляду не були.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини предметом розгляду в суді не були, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

На додаткове рішення може бути подано скаргу.

Суддя В.В. Березюк