Номер провадження: 22-ц/785/3196/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Станкевича В. А., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

24. 11. 2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (далі ТОВ "Інфокс") про захист прав споживачів з проханням зобов'язати ТОВ "Інфокс" за свій рахунок здійснити періодичну повірку 4 лічильників води у квартирі АДРЕСА_1 з тих підстав, що в попередженні про державну перевірку засобів обліку води від 01. 09. 2014 р., яке вона отримала 03. 10. 2014 р. від абонентського відділу Суворовського району ТОВ "Інфокс", вказано, що усі роботи, які пов'язані зі зняттям водоміра, його встановленням виконуються за рахунок споживача. Не згоду з цим пояснює тим, що ці роботи виконуються за рахунок споживача, що обґрунтовує посиланням на п. п. 3.5.5, 3.5.6 договору про надання послуг постачання холодної води та водовідведення гарячої води № 22032/5 від 04. 03. 2009 р., п. 3 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21. 07. 2005 р. № 630, а також тим, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік, і посиланням на п. 3.4 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 17. 02. 2011 р. № 243, якою встановлений Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення і передбачено, що до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом централізованого водопостачання та водовідведення споживачем, а саме витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води, яка є власністю ліцензіата, і зазначає, що згідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13. 06. 2014 р. № 657 структура тарифу на централізоване водопостачання філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" витрати на збут у 2014 р. складають 18721712 грн. Вказала, що 10. 10. 2014 р. звернулася з претензією на ім'я директора філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" з вимогою здійснити періодичну повірку чотирьох лічильників води безкоштовно, як це передбачено чинним законодавством, але згідно відповіді філії від 12. 11.2014 р. їй було відмовлено у здійсненні такої періодичної повірки лічильників води, що вважає порушенням прав споживача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р. позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Зобов'язано ТОВ "Інфокс", філія "Інфоксводоканал" здійснити за власні кошти періодичну повірку чотирьох лічильників у АДРЕСА_1 у відповідності до законодавства. Стягнуто з ТОВ "Інфокс", філія "Інфоксводоканал" судовий збір у розмірі 243,6 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі ТОВ "Інфокс" ставить питання про скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні ОСОБА_3, представник ТОВ "Інфокс", підтримала доводи апеляційної скарги.

Адвокат Молчанов С. І., представник ОСОБА_2, вважає рішення суду правильним і в письмових запереченнях на апеляційну скаргу послався без конкретизації на ст. 28 ч. 3 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і на завдання, сферу дії, п. п. 3, 5 Прикінцевих положень цього закону; п. 9 та п. 32 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21. 07. 2005 р.; п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 332 від 08. 04. 2009 р.; ст. 714 ЦК України; вказав, що Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" є спеціальним законом і має вищу силу ніж постанови Кабінету Міністрів України; зазначив, що посилання на інші нормативні акти окрім зазначених є "від лукавого", не закладення у тарифі на воду грошей на повірку лічильників є проблемою водоканалу, а не споживача; вказав з посиланням на п. 61 постанови Кабінету Міністрів України від 01. 06. 2011 р. № 869 та п. 3.4 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 17. 02. 2011 р. № 234, якими встановлений Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, що до складу витрат на збут включаються витрати на повірку засобів обліку води, які належать ліцензіату; а також послався на те, що гроші на повірку лічильників закладені у тарифах на водопостачання у 2014 р. в розмірі 18721712 грн. згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13. 06. 2014 р. № 657.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про захист прав споживачів з проханням зобов'язати ТОВ "Інфокс" за свій рахунок здійснити періодичну повірку 4 лічильників води у квартирі АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з умов обов'язковості виконання послуг відповідачем щодо повірки лічильників води у квартирі згідно договору між сторонами і того, що відповідно до діючого законодавства відповідач ТОВ "Інфокс", як виконавець послуг по водопостачанню, зобов'язаний забезпечити проведення чергової повірки засобів обліку, а та обставина, що витрати, пов'язані з проведенням повірки лічильників не були включені у тарифи послуг, а відповідно їх оплата не проводилась, не звільняє виконавця послуг від обов'язку по проведенню ним чергової повірки квартирних засобів обліку і не є підставою для зобов'язання споживача послуг оплачувати кошти окремо за кожну таку дію (демонтаж, транспортування, монтаж, повірку тощо).

Проте з вказаним висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ТОВ "Інфокс", як господарюючий суб'єкт, надає послуги з водопостачання.

За договором № 22032/5 від 04. 03. 2009 р. про надання послуг постачання холодної води і водовідведення, водовідведення гарячої води, укладеним між ОСОБА_2 (споживач) і ТОВ "Інфокс" (виконавець), виконавець надає послуги з подання холодної води, водовідведенню, а також (при наявності підключення до централізованого водопостачання, водовідведення) водовідведення гарячої води, а споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, утримує засоби обліку і обладнання на них в належному порядку (п. 1.1 договору), суб'єктами користування послугами є 3 особи (п. 1.3 договору), розрахунок обсягів використаної води здійснюється за показаннями приладів обліку води, а у випадку їх відсутності по нормам, затвердженим рішенням виконкому Одеської міської ради (п. 2.1 договору).

Вказаним договором передбачено право споживача на встановлення квартирних приладів обліку води і прийняття їх на абонентський облік (п. 3.5.5 договору) та на періодичну повірку, обслуговування і ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) квартирних приладів обліку (п. 3.5.6 договору) і право виконавця на контроль встановленого міжпровірочного інтервалу водоміру (п. 3.2.2 договору).

Листом начальника абонентського відділу Суворовського району філії "Іфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" від 01. 09. 2014 р. ОСОБА_2 направлено Попередження про держповірку, в якому з посиланням на Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вказано, що усі лічильники води, які знаходяться в експлуатації, підлягають обов'язковій періодичній державній повірці, яка проводиться в строк, що не перевищує один місяць з моменту отримання цього попередження і, що їй необхідно в строк до 01. 10. 2014 р. провести держповірку водоміру або заміну його на провірений водомір. Вказувалося, що усі роботи пов'язані з повіркою водоміру проводяться за рахунок коштів споживача представниками ЦРМ "Інфокс" після оплати вартості робіт і, що послуги з організації повірки можуть також надавати інші організації, які мають ліцензію на виконання даних робіт. Зазначено, що при невиконанні цього попередження у встановлений строк, філія "Інфоксводоканал" буде вимушена проводити розрахунок по нормативним значенням відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі до моменту надання акту держповірки.

10. 10. 2014 р. до філії "Інфоксводоканал" надійшла претензія ОСОБА_2 від 10. 10. 2014 р. з твердженням, що в тариф, який вона сплачує за водопостачання входять витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води, але їй було повідомлено, що за періодичну повірку чотирьох лічильників вона повинна сплатити 518,0 грн., які вона не має можливості сплатити за своїм матеріальним станом, у зв'язку з чим просить здійснити періодичну повірку 4 лічильників безкоштовно, як це передбачено чинним законодавством.

У відповідь філія "Іфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" листом директора департаменту роботи з абонентами від 12. 11. 2014 р. повідомила ОСОБА_2, з посиланням на діюче законодавство України, що на теперішній час не передбачений механізм відшкодування понесених підприємствами, які надають послуги з водопостачання і водовідведення витрат на повірку приладів обліку води, власниками яких є фізичні особи - не суб'єкти підприємницької діяльності; що повірку приладів обліку води повинна здійснювати організація, яка безпосередньо надає послуги по утриманню будинків і прибудинкової території або власними силами, або за домовленістю з організацією, яка здійснює ці роботи, а за рахунок підприємств, які надають послуги по водопостачанню, водовідведенню, здійснюється періодична повірка лише тих приладів обліку, які знаходяться у їх власності.

Вказані фактичні обставини справи підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

Аналізуючи зміст діючого законодавства з цього питання, заявлені позовні вимоги у справі, фактичні обставини та матеріали справи і ухвалене у справі судом першої інстанції рішення апеляційний суд приходить до такого.

За вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, зі змісту позовних вимог ОСОБА_2 видно, що суттю спору між сторонами є її вимога зобов'язати ТОВ "Інфокс" за свій рахунок здійснити періодичну повірку чотирьох лічильників води у квартирі позивача.

Відповідно до ст. 28 ч. 3 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

За п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21. 07. 2005 р. № 630 квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Аналогічне положення міститься в п. 5 Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08. 04. 2009 № 332.

Разом з тим, згідно зі змістом ст. ст. 1, 13, 19 та інших положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; водопостачання і повірка лічильників води в квартирі багатоквартирного будинку відноситься до житлово-комунальних послуг; відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За положеннями ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і договір за ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання.

Зі змісту укладеного між ОСОБА_2 і ТОВ "Інфокс" договору № 22032/5 від 04. 03. 2009 р. про надання послуг постачання холодної води і водовідведення, водовідведення гарячої води видно, що у цьому договорі відсутні умови про те, що ТОВ "Інфокс" зобов'язаний проводити періодичну повірку лічильників води у квартирі споживача, в тому числі за свій рахунок, і відсутні такі обов'язки в наведених у рішенні суду першої інстанції пунктах 3.2.1-3.3.9 цього договору щодо прав та обов'язків ТОВ "Інфокс" і в наведених у позові пунктах 3.5.5, 3.5.6 цього договору, за якими споживач має право на встановлення квартирних приладів обліку води і прийняття їх на абонентський облік і на періодичну повірку, обслуговування і ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) квартирних приладів обліку.

Таким чином, зміст цього договору спростовує висновок суду першої інстанції з посиланням на цей же договір про право та обов'язок ТОВ "Інфокс" проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, в тому числі за рахунок цього підприємства.

Тобто, на підставі зазначеного договору від 04. 03. 2009 р. у споживача ОСОБА_2 відсутні підстави вимагати у ТОВ "Інфоксводоканал" проведення періодичної повірки лічильників води, в тому числі за рахунок цього підприємства, і це є визначальним для розгляду вказаних позовних вимог ОСОБА_2, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

Одночасно з урахуванням необхідності надання оцінки усім доводам сторін у справі апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до змісту ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес особи способом, що встановлений договором або законом.

В цьому аспекті, за положеннями ст. 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому є договором приєднання. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 статті); договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які, звичайно, мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору (ч. 2 статті), а також ст. 651 (Підстави зміни договору) ЦК України, за якою договір може бути змінено, в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

З форми та змісту договору № 22032/5 від 04. 03. 2009 р. про надання послуг постачання холодної води і водовідведення, водовідведення гарячої води, укладеним між ОСОБА_2 і ТОВ "Інфокс", видно, що цей договір є саме договором приєднання.

На час укладення цього договору вже діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21. 07. 2005 р. № 630, і за п. 32 цих Правил та п. 19 цього Типового договору виконавець (за змістом цих Правил це є ТОВ "Інфокс") зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) і це положення діє і на теперішній час.

Тобто, на час укладення договору від 04. 03. 2009 р. за Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ТОВ "Інфокс" вже був зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), але у договорі від 04. 03. 2009 р., укладеному між ТОВ "Інфокс" і ОСОБА_2, цей обов'язок ТОВ "Інфокс" перед споживачем відсутній, що свідчить про позбавлення ОСОБА_2 права, яке вона мала, у зв'язку з чим вона вправі для захисту своїх прав відповідно до закону ставити питання щодо зміни вказаного договору з урахуванням вимог ст. 634 ЦК України, а заявлені нею позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити періодичну повірку лічильників не ґрунтуються на вимогах договору та закону.

Крім того, в підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 стверджується, що послуги по повірці лічильників у квартир входять до складу тарифу послуг з водопостачання ТОВ "Інфокс".

В рішенні суду першої інстанції вказано на відсутність у складі тарифу щодо водопостачання ТОВ "Інфокс" витрат на послуги з повірки лічильників води і включення їх до вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і ці висновки суду з боку позивача не були оскаржені в апеляційному порядку.

Апеляційний суд враховує, що в умовах вказаного договору між сторонами від 04. 03. 2009 р. відсутні положення, які б підтверджували позицію позивача про те, що послуги по повірці лічильників у квартир входять до складу тарифу послуг з водопостачання ТОВ "Інфокс", і у справі відсутні докази того, що витрати за послуги по повірці лічильників у квартирах багатоквартирних будинків включені в тарифи послуг ТОВ "Інфокс" і посилання з боку позивача на наявність у структурі тарифу на централізоване водопостачання філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" "витрат на збут" в розмірі 18721712 грн. це не спростовує. При цьому, апеляційний суд виходить з того, що ці 18721712 грн. визначені як показник "витрати на збут" в Структурі тарифу на централізоване постачання філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" в Додатку 1 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13. 06. 2014 р. № 657 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс"".

За положеннями ж постанови Кабінету Міністрів України від 01. 06. 2011 р. № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" з затвердженими додатками до нього послуги на повірку лічильників води включаються до складу витрат на збут лише у тому випадку, коли ці лічильники є власністю ліцензіата/підприємства-виконавця послуг.

ТОВ "Інфокс" заперечує знаходження зазначених у позові лічильників у його власності з зазначенням про відсутність їх на балансі підприємства та знаходження їх лише на абонентському обліку і за відсутності доказів, що лічильники води, стосовно яких заявлені вимоги позивачем, належать відповідачу, вказані грошові кошти в сумі 18721712 грн. не включають в себе витрати на повірку в квартирах багатоквартирних будинків лічильників обліку води, які не належать на прав власності ТОВ "Інфокс".

Одночасно при визначенні до складу яких тарифів входять послуги по повірці лічильників води судом враховується, що за положеннями Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та Переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01. 06. 2011 р. № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (з урахуванням постанови Вищого адміністративного суду України від 07. 02. 2013 р. № К/9991/29412/12 про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та нечинним пункту 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) витрати на повірку лічильників води включалися до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та зараховувалися до загальної вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

Це правове положення було вилучено лише на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01. 10. 2014 р. № 532 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869", яка набрала чинності з 24. 10. 2014 р. і за якою до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води включаються витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води.

В той же час оскільки постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13. 06. 2014 р. № 657 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс"" втратить чинність лише з 01. 05. 2015 р. згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26. 03. 2015 р. № 900 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс", то витрати за послуги по повірці лічильників у квартирах багатоквартирних будинків на час розгляду справи так і не включені в тарифи послуг ТОВ "Інфокс".

Таким чином, за діючим законодавством України на час спірних правовідносин, подання позову ОСОБА_2, розгляду даної справи і ухвалення рішення судом першої інстанції у справі витрати на послуги по повірці лічильників води в квартирах багатоквартирних будинків не були включені в структуру тарифу на централізоване постачання філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс", що стосується і повірки лічильників в квартирі позивача, а були включені до загальної вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і спірні правовідносини між позивачем ОСОБА_2 і відповідачем ТОВ "Інфокс" були урегульовані договором № 22032/5 від 04. 03. 2009 р., умовами якого не передбачено обов'язок відповідача щодо проведення повірок лічильників води в квартирі позивача.

Аналізуючи вищевикладене в цілому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2, оскільки періодична повірка лічильників води з боку ТОВ "Інфокс" за його рахунок у її квартирі не передбачена діючим між сторонами вищевказаним договором від 04. 03. 2009 р. і її позовні вимоги з цього питання є необґрунтованими і не відповідають вимогам чинного законодавства, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому апеляційний суд також зазначає про помилковість зазначення у рішенні суду першої інстанції в якості відповідача - ТОВ "Інфокс", філія "Інфоксводоканал" -тому, що у справі в якості відповідача була притягнута юридична особа ТОВ "Інфокс", представник якого приймав участь у справі, а філія "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" не приймала участі у справі і не є відповідачем у даній справі.

Одночасно апеляційний суд вважає, що стосовно наявного у даній справі спору між сторонами в сенсі ст. 16 ЦК України належним способом захисту цивільних прав та інтересів як позивача ОСОБА_2, так і відповідача ТОВ "Інфокс" є вирішення питання щодо зміни вищевказаного договору від 04. 03. 2009 р. відповідно до положень ст. ст. 634, 651 ЦК України або вирішення питання щодо укладення його відповідно до умов типового договору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України.

Зазначене відповідає положенням Закону України ""Про житлово-комунальні послуги" (зі змінами, діючими на час спірних правовідносин між сторонами і розгляду справи).

Що стосується посилань з боку позивача і представника позивача на п. п. 3, 5 Прикінцевих положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 17. 02. 2011 р. № 234, на ст. 714 (Договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу ) ЦК України, то вони не мають значення у даній справі і не спростовують викладене.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи; має місце порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову за положеннями ст. 309 ЦПК України.

З урахуванням викладених обставин на підставі вимог ст. ст. 11, 303 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог та апеляційної скаргиі відповідно до вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Інфокс" про захист прав споживачів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким належить відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313-316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про захист прав споживачів.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

В. А. Станкевич

О. А. Ступаков