УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Стрийське МБТІ, приватний нотаріус Гивель Галина Миколаївна, Жидачівська міська рада Львівської області, приватний нотаріус Кулик Ірина Іванівна, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, приватне підприємство «Картограф», Управління Держкомзему в Жидачівському районі, Жидачівський районний відділ Львівської регіональної філії ДІП «Центр Державного земельного кадастру», про визнання недійсними договорів дарування, державних актів, визнання права власності в порядку спадкування та зобов'язання вчинити певні дії; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Жидачівська міська рада Львівської області, Стрийське МБТІ, Управління Держкомзему у Жидачівському районі, Жидачівський районний відділ Львівської регіональної філії ДІП «Центр Державного земельного кадастру», приватний нотаріус Кулик Ірина Іванівна, приватне підприємство «Картограф», приватний нотаріус Гивель Галина Миколаївна, ОСОБА_10, ОСОБА_9, про визнання права власності в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8, треті особи: Жидачівська міська рада Львівської області, Стрийське МБТІ, Управління Держкомзему в Жидачівському районі, приватний нотаріус Кулик Ірина Іванівна, Державна нотаріальна контора Жидачівського району Львівської області, приватне підприємство «Картограф», приватний нотаріус Гивель Галина Миколаївна, ОСОБА_10, ОСОБА_9, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому після уточнення позовних вимог (т. 2 а. с. 113-114, т. 3 а. с. 31-33) просив:

1) визнати недійсним договір дарування жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 від 09 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кулик І.І.;

2) зобов'язати Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації скасувати запис про оформлення права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5;

3) визнати недійсним рішення Жидачівської міської ради від 11 листопада 2004 року про передачу ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,1000 га., для обслуговування будинку і господарського будинку, та про передачу земельної ділянки площею 0,1165 га. для ведення садівництва, які знаходяться в АДРЕСА_1;

4) визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, нот. бланк ВВТ № 771433, реєстраційний № 272, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5;

5) визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, нот. бланк ВВТ № 771431, реєстраційний № 270, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5;

6) визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серія НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5 на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року ВВТ № 771431, реєстраційний № 270;

7) визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5 на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, ВВТ № 771433, реєстраційний № 272;

8) визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серія НОМЕР_3, що знаходиться в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_11 на підставі рішення Жидачівської міської ради від 11 листопада 2004 року № 2424;

9) визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серія НОМЕР_4, що знаходиться в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_11 на підставі рішення Жидачівської міської ради від 11 листопада 2004 року № 2424;

10) визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4;

11) визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6, які розташовані в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4;

12) витребувати будинковолодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_5 та зобов'язати її звільнити його і не чинити перешкод в користуванні житловим будинком, земельними ділянками та господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1;

13) зобов'язали Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4;

14) стягнути з ОСОБА_5 всі судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням № 97 від 24 грудня 1952 року Жидачівської міської ради надано його матері ОСОБА_12 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, під будівництво власного житлового будинку. Будівництво будинку закінчилось у 1958 році і його мати ОСОБА_12 була одноособовим власником зазначеного будинку, так як ніколи з його батьком ОСОБА_11 у зареєстрованому шлюбі не перебувала, участі у будівництві будинку останній не приймав, ніякого відношення до будинку та землі не мав та був зареєстрований у ньому тільки 23 грудня 1981 року. Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті матері він продовжував проживати у зазначеному будинку разом з батьком ОСОБА_11, володів, користувався ним та вів домашнє господарство однак не здійснював переоформлення будинку та землі на себе, так як не хотів ображати батька.

Після смерті батька ОСОБА_11 позивач у належні терміни подав заяву про прийняття спадщини, однак дізнався, що будинок та земельні ділянки є подаровані ОСОБА_5 через багатокрокову комбінацію за допомогою рішень суду.

Згодом йому стало відомо, що його батько ОСОБА_11 разом з дочкою ОСОБА_8 дізнавшись про заповіт, який був складений на нього, шляхом звернення до суду з відповідними позовними заявами визнали за ОСОБА_11 право власності на спірний будинок та земельну ділянку для обслуговування та експлуатації спірного будинковолодіння та садівництва. Після набрання рішеннями суду законної сили ОСОБА_11 уклав договір дарування житлового будинку від 09 листопада 2004 року своїй онуці, дочці ОСОБА_8 - ОСОБА_5 Про ішення суду позивачеві не було відомо, і тільки після смерті батька 20 серпня 2008 року, ознайомившись з даними рішеннями він подав апеляційні скарги, які були задоволенні. Вказував, що ОСОБА_11 та ОСОБА_5, уклавши договір дарування порушили його права, оскільки ОСОБА_11 не мав права дарувати, а ОСОБА_5 приймати в дар спірне будинковолодіння та відповідні земельні ділянки, що були надані його матері в порядку приватизації для експлуатації та обслуговування даного будинку, тому такі договори слід визнати недійсними, а відповідно слід визнати недійсною і реєстрацію права власності Стрийським МБТІ спірного будинковолодіння за ОСОБА_5 та державні акти на земельні ділянки, видані на її ім'я.

25 січня 2012 року третя особа у справі ОСОБА_8 звернулася до суду із самостійними вимогами щодо предмета спору (т. 3 а. с. 215-216), просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок і господарські будівлі, земельну ділянку площею 0,10 га., передану для обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,1165 га., передану для садівництва, що знаходяться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_12

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона погоджується на повернення сторін у попереднє становище, яке існувало до укладення оспорюваних договорів і скасованих рішень Жидачівського районного суду, а саме якщо визнати недійсними договори дарування із застосування наслідків їх недійсності, згідно рішення виконкому Жидачівської міськради від 13 червня 1986 року № 298, реєстраційного посвідчення Стрийського МБТІ від 15 серпня 1986 року, державного акту на право власності на землю від 07 травня 1996 року, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 все спірне майно належало спадкодавцеві - її матері, ОСОБА_12

У встановлений піврічний термін, після відкриття спадщини у зв'язку з смертю ОСОБА_12, вона звернулась до нотаріальної контори 24 червня 1999 року із заявою про прийняття спадщини. Цими діями засвідчила факт прийняття спадщини і своє право на спадкове майно. Зазначала, що її брат ОСОБА_4 не може вважатися спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, після смерті матері ОСОБА_12 та батька ОСОБА_11, оскільки перш за все його твердження про наявність заповіту, згідно якого мати заповіла йому все майно, є голослівними та не підтверджуються записами у книгах реєстрації заповітів приватного нотаріуса Гивель Г.М. Окрім цього, між нею, братом, їх матір'ю та батьком існувала домовленість, згідно якої вона 11 липня 1996 року виплатила брату компенсацію за його частку у спадщині, а саме 426 000 000 карбованців, що стверджується даною ним власноручною розпискою після чого останній виписався із будинку, де проживали батьки, так як фактично з 1986 року після одруження він проживав у м. Турка Львівської області. Також не відповідають дійсності твердження позивача про те, що він фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з батьком після смерті матері у спірному будинку, оскільки проживав у м. Турка з сім'єю, та повернувся у м. Жидачів в листопаді 1999 році в квартиру по АДРЕСА_2, яку він домовився купити у тодішніх власників ОСОБА_13. Враховуючи те, що ОСОБА_4 не прийняв спадщини у піврічний строк після смерті матері ОСОБА_12, та не може бути спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_11, тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення.

24 лютого 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8 (т. 3 а. с. 250-251), та просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, та право власності на Ѕ частину земельних ділянок, що знаходяться за вказаною адресою, та передані для обслуговування житлового будинку і для садівництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_11 Зазначала, що її дід ОСОБА_11 проживав з її бабою ОСОБА_12 без реєстрації шлюбу однією сім'єю з 1956 року. Між ними існували фактичні шлюбні відносини, вони вели спільну господарку та за час шлюбу у них були спільні діти, а тому у випадку визнання недійсними оспорюваних договорів дарування та державних актів із застосуванням наслідків їх недійсності, оспорюване майно слід розглядати як спільну сумісну власність ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в рівних частках. Відтак, третя особа ОСОБА_8, яка заявила самостійні вимоги на все оспорюване майно, має право лише на Ѕ частину цього майна в порядку спадкування за законом, так як у встановлений термін прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_12 Право на Ѕ частину оспорюваного майна належить їй, як спадкоємцеві за заповітом після смерті діда ОСОБА_11, оскільки вона також прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву у піврічний термін після смерті діда.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Вирішено:

- визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 09 листопада 2004 року посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Кулик І.І., зареєстрований в реєстрі № 508;

- визнати недійсним рішення Жидачівської міської ради № 2424 від 11 листопада 2004 року про передачу у власність ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування будинку і господарських будівель та про передачу земельної ділянки площею 0,1165 га для ведення садівництва, які знаходяться в АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, нотаріальний бланк ВВТ № 771433, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Кулик І.І., зареєстрований в реєстрі № 272;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, нотаріальний бланк ВВТ № 771431 укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Кулик І.І., зареєстрований в реєстрі № 270;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року, ВВТ № 771431, реєстраційний № 270 на ім'я ОСОБА_5;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2005 року ВВТ № 771433, реєстраційний № 272, на ім'я ОСОБА_5;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, виданий на підставі рішення Жидачівської міської ради № 2424 від 11 листопада 2004 року на ім'я ОСОБА_11;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_4 на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, виданий на підставі рішення Жидачівської міської ради № 2424 від 11 листопада 2004 року на ім'я ОСОБА_11

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_5 та земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_6, які розташовані у АДРЕСА_1; про зобов'язання Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації скасувати запис про оформлення права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; витребування будинковолодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 та зобов'язання її не чинити перешкод у користуванні даним житловим будинком та земельними ділянками; зобов'язання Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на житловий будинок за ОСОБА_4, відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_8 задоволено повністю.

Вирішено:

- визнати за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок і господарські будівлі по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_12;

- визнати за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення садівництва площею 0,1165 га. та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га., які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_12

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_8, треті особи Жидачівська міська рада Львівської області Стрийське МБТІ, Управління Держкомзему в Жидачівському районі, приватний нотаріус Кулик І.І., Державна нотаріальна контора Жидачівського району Львівської області, приватне підприємство «Картограф», приватний нотаріус Гивель Г.М., ОСОБА_10, ОСОБА_9, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовлено за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними спірних договорів дарування, державних актів, рішень Жидачівської міської ради, та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зобов'язання Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації (третьої особи на стороні відповідача) скасувати запис про оформлення права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, та зареєструвати право власності на житловий будинок за ОСОБА_4, не було предметом перегляду апеляційним судом, а тому касаційний суд не надає правової оцінки його законності та обґрунтованості у вказаній частині.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_4 та про задоволення позову ОСОБА_8, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з доведеності та обґрунтованості задоволених судом позовних вимог. Інші позовні вимоги сторін у справі суд визнав безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська