Справа № 152/1524/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку прийняття спадщини, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3,

встановив:

16.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з позовною заявою до Носиківської сільської ради про продовження строку прийняття спадщини, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

07.10.2015 року, відповідно до заяви представника позивача, ухвалою Шаргородського районного суду замінено первісного відповідача у цій справі Носиківську сільську раду на ОСОБА_2.

В позовній заяві, з врахуванням заяви від 07.10.2015 року, позивач просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 поважною та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.03.2011 року померла його бабуся ОСОБА_4.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки. Спадкоємцями зазначеного майна за заповітом після смерті ОСОБА_4 є він.

Інші спадкоємці майна за законом його батько ОСОБА_3 та його тітка ОСОБА_2 на спадщину, охоплену заповітом, не претендують.

З приводу оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори.

Проте, йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що йому не було відомо про наявність заповіту на його імя. Він отримав заповіт тільки у 2015 році від тітки ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.88).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує щодо задоволення позову, оскільки заповіт від імені ОСОБА_4 дійсно знаходився у неї; частину спадщини за законом, що не охоплена заповітом, вона оформила, тому не заперечує щодо оформлення спадщини ОСОБА_1 в тій частині заповіту, що стосується його (а.с.89).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.79).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідачка подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 30.03.2011 року в с. Андріївка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №202938 (а.с.6).

Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що підтверджується заповітом від 29.05.2009 року, який посвідчений секретарем Носиківської сільської ради 29.05.2009 року і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №20, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла позивачеві земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЯЗ №453954 від 05.03.2009 року (а.с.9). Заповіт не змінений і не відмінений на день смерті спадкодавця.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 за законом прийняла дочка останньої ОСОБА_2, яка 04.04.2011 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом: від 29.11.2011 року на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19; від 28.04.2012 року на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19, і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; від 28.04.2012 року на земельну ділянку площею 0,0,4534 га, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19, і призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої 30.03.2011 року ОСОБА_4 за №92/2011 (а.с.20-74).

ОСОБА_1 не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не був повідомлений про існування заповіту на своє імя від імені ОСОБА_4 та вважав, що спадщину прийняли його батько ОСОБА_3 та тітка ОСОБА_2

Про наявність заповіту позивач дізнався у 2015 році, та відразу звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

15.09.2015 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_8 відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.5).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини... При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 за законом прийняла ОСОБА_2, яка оформила свої спадкові права і не заперечує щодо продовження позивачеві строків для прийняття спадщини і оформлення права на спадщину за заповітом, а позивач ОСОБА_1, спадкоємець майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину через те, що не був повідомлений про наявність заповіту на своє імя від імені спадкодавця, то за таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Оскільки позивачеві необхідно зібрати значну кількість документів для оформлення спадщини, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку прийняття спадщини, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті 30.03.2011 року ОСОБА_4 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю м. Вінниця, 2 провулок Вишневського, 15, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 30.03.2011 року ОСОБА_4, в два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя