Провадження № 2/127/5911/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 січня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в РАЦС м. Вінниці, Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №116. 02.01.2006 року у сторін народився син ОСОБА_3.

Сімейне життя у сторін не склалось, причиною цього є те, у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини припинилися. Спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить розірвати шлюб.

Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнала і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що між сторонами 26 січня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №116 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-АМ № 024732, 02.01.2006 року у сторін народився син ОСОБА_3 (а.с.5).

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213- 215 , 224-226 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 січня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №116 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.- судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: О.О. Жмудь