АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7177/15 Головуючий 1 інст. - Сорока О.П.
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2015 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції м.Харкова, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції м.Харкова, зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказувала, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2004 року на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ? частина з усіх видів заробітку. Вказане рішення виконавчою службою не було виконане належним чином, виконавче провадження було необґрунтовано закрито та передано до Фрунзенського ВДВС. Крім того, державним виконавцем невірно робився розрахунок заборгованості по аліментам, що є підставою для поновлення виконавчого провадження з урахуванням правильного розрахунку.

Тому, з урахуванням уточненої скарги, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірним та незаконним рішення державної виконавчої служби Червонозаводського ВДВС ХМУЮ зі знищення виконавчого провадження; зобов'язати виконавчу службу Червонозаводського ВДВС ХМУЮ поновити виконавче провадження та прийняти до уваги її розрахунок нарахування аліментів за період з жовтня 2004 року по жовтень 2009 року, при виконанні рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2004 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 А також просила суд поновити їй процесуальний строк на подання скарги.

У судовому засіданні державний виконавець Червонозаводського ВДВС ХМУЮ заперечувала проти задоволення скарги, вказувала, що 07 червня 2010 року було закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів та відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби виконавче провадження знищено у зв'язку зі спливом 3 років.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2015 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання по суті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, яка приймала участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з правомірності закінчення виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження Червонозаводським ВДВС; крім того, оскарження розрахунку заборгованості по аліментам неодноразово було предметом розгляду в судах, за результатами якого заявнику у задоволенні скарги відмовлялося; підстав для поновлення провадження немає.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2004 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ? частина з усіх видів заробітку (а.с.13).

07 червня 2010 року державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що боржник працює в ПП «Ікар-97», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до території Фрунзенського району м.Харкова.

Відповідно до Інструкції «Про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки. Виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню, про що складається акт.

Матеріали вищевказаного виконавчого провадження передані до архіву виконавчої служби та знищені зі сплином 3 років (а.с.6, 7).

Підставі відновлення виконавчого провадження передбачені ст.. 51 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Частиною 4 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, про що складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, а спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч. 9 Закону).

Матеріали справи містять ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її скарги на бездіяльність державних виконавців (а.с.28). Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 01 червня 2011 року виконавче провадження було закрито у зв'язку із повним утриманням заборгованості, виконавчий лист повернуто до суду. Необгрунтоване нарахування розміру заборгованості по аліментам також було предметом розгляду суду, неправомірних дій державної виконавчої служби по яким не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про залишення без задоволення скарги, оскільки підстав для поновлення виконавчого провадження не має.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314 ст.ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: