Справа№ 311/3257/15-ц
Провадження№ 2/311/1079/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі - Кириченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Василівської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкуванням за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх батько - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати - ОСОБА_4. Після смерті матері позивачів залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що розташована на території АДРЕСА_1 розміром 0,05 га. для обслуговування житлового будинку, право на яку належить померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка - ОСОБА_3 від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-24; житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 що належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на частину у спільному сумісному майні, придбаному під час шлюбу від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-22 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2002 року після смерті чоловіка ОСОБА_3 від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-23.

Після смерті матері співпозивачі своєчасно звернулися до Василівської нотаріальної контори Запорізької області та оформили частину спадкового майна. Під час подальшого оформлення спадкового майна, а саме вищевказаної земельної ділянки було виявлено, що ОСОБА_4 провела державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину у Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 липня 2015 року, але не отримала новий державний акт на земельну ділянку на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на своє ім'я.

На підставі викладеного державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку в зв'язку з тим, що співпозивачами не було надано державного акту на право на земельну ділянку на ім'я померлої матері.

На сьогоднішній день позивачі не в змозі належним чином оформити вищевказане спадкове майно.

Згідно висновку експерта про вартість земельної ділянки станом на 10 липня 2015 року ринкова вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована на території АДРЕСА_1 площею 0,05га. становить - 11 144,00 грн.

Позивачі вказують, що оскільки вони є єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері ОСОБА_4, то вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкову земельну ділянку по ? частці на кожну.

Позивачі, відповідач та представники третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надано.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він повністю підтверджуються наявними у справі доказами з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Ст.373 ч.2, абз. 2 ЦК України вказує, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до Закону.

Ст.1225 ч.1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.81 ч.1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.152 ч.3 п. «а» ЗК України передбачає, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивачів - ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06 липня 1999 року ( а.с. 3 зв.), а ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла їх мати - ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2014 року ( а.с. 3). Той факт, що померлі були батьками співпозивачів підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвами про шлюб, де вбачаються зміни прізвищ (а.с. 4,5).

Після смерті матері позивачів залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що розташована на території АДРЕСА_1 площею 0,05 га. для обслуговування житлового будинку, право на яку належить померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-24; житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 що належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на частину у спільному сумісному майні, придбаному під час шлюбу від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-22 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2002 року після смерті чоловіка ОСОБА_3 від 22 січня 2002 року, виданого та посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-23.

Після смерті матері співпозивачі своєчасно звернулися до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області та оформили частину спадкового майна, що вбачається з копії спадкової справи.

Під час подальшого оформлення спадкового майна, а саме вищевказаної земельної ділянки було виявлено, що ОСОБА_4 провела державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину у Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 липня 2015 року, але не отримала Державний акт на земельну ділянку на

підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на своє ім'я (а.с. 6).

В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку (а.с. 24-26).

Згідно висновку експерта про вартість земельної ділянки станом на 10 липня 2015 року ринкова вартість ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована на території АДРЕСА_1 розміром 0,05га. становить - 11 144,00 грн. (а.с. 9)

На сьогоднішній день позивачі не в змозі належним чином оформити вищевказане спадкове майно.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вищевказане спадкове майно у вигляді земельної ділянки і право позивачів, як спадкоємців за законом першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, на спадкування земельної ділянки, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, а оформлення спадщини в нотаріальній конторі для позивачки є неможливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім'я померлої ОСОБА_4, тому суд вважає можливим задовольнити позов та визнати за співпозивачами по ? частці земельної ділянки площею 0,05 га кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи викладене, ст.ст.328, 334, 373, 386, 392, 1233-1235, 1247-1248, 1225 , 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 152, 131 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,05 га кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,05 га кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання сторонами його копії.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Кочева І.В.