АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3923/13-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1714/К/15 інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія - 34 (2) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

23 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Петренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6543,85 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а також 500 грн. в рахунок відшкодування вартості автотоварознавчого дослідження та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2015 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її оформленням з порушенням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

На виконання ухвали позивачем надано оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 243,60 грн., у зв'язку з чим ухвалою суду від 27 травня 2015 року позовну заяву повторно залишено без руху, із посиланням на те, що позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги: 1) відшкодування матеріальної шкоди; 2) відшкодування моральної шкоди; кожна з яких є об'єктом справляння судового збору окремо; не зазначені та не додані докази страхування відповідачем та позивачем ризиків цивільної відповідальності і не залучено в якості третьої особи на стороні відповідача страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві через не усунення недоліків у встановлений судом строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для її подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства. Зокрема вважає, що вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди виникають з одних і тих самих взаємовідносин, тому судовий збір необхідно сплачувати з загальної ціни позову, а не за кожну вимогу окремо. Крім того, зазначає, що при складанні протоколу про ДТП відповідач ОСОБА_3 відмовився надати інформацію щодо страхування цивільної відповідальності, що позбавило можливості позивача звернутися до страхової компанії.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 119, 121 ЦПК України та виходив з того, що позивач, в порушення вимог ухвали від 27 травня 2015 року, у п'ятиденний строк з моменту отримання ухвали, не усунув зазначених у ній недоліків.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду у повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства, позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України щодо змісту, а також щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Згідно абзацу другого п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 заявлено дві самостійні позовні вимоги, а саме: відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6543,85 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., кожна з яких є об'єктом справляння судового збору, визначеного ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, в редакції чинній на момент звернення з позовом, окремо (а.с. 2-4).

Однак, згідно квитанції № 152 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1) тільки як за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, в редакції чинній на момент звернення з позовом,за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При цьому, станом на 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1 218 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі про невиконання вимог суду щодо сплати судового збору. Але, залишаючи позовну заяву без руху, суд не зазначив конкретну суму, яку необхідно сплатити позивачу, що унеможливило виконання ухвали.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ним вірно сплачено судовий збір з загальної ціни позову, колегія суддів вважає безпідставними, так як вони спростовуються вищезазначеними нормами законодавства та матеріалами справи.

У той же час, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості надання ним доказів страхування ризиків відповідальності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Разом з тим, частиною 1 ст. 131 ЦПК України обов'язок щодо надання доказів чи повідомлення про них суд покладено на сторони до або під час попереднього судового засідання в справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України в п.7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

З аналізу вказаних норм витікає, що реалізація позивачем обов'язку з надання доказів суду, не може бути поставлена в залежність від подання позову й, відповідно, бути підставою для залишення його без руху.

Однак, залишаючи без руху позовну заяву, подану ОСОБА_2 суд першої інстанції на вказані норми уваги не звернув й пред'явив до її змісту вимоги, які не передбачені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, визнавши неподаною позовну заяву без достатніх на те правових підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального права, у зв'язку з чим повинна бути скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про відкриття провадження у справі .

Керуючись ст. ст. 303, 307,ст.312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року скасувати.

Справу направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду.

Головуючий: І.Є. Ляховська

Судді: А.П. Барильська

Н.О. Соколан