Справа № 191/669/15-ц
Провадження № 4-с/191/4/15
У Х В А Л А

іменем України

01 квітня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Бондаренко Г.В.,

При секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 знаходиться виконавчий лист № 437/6452/12 від 02.02.2015 року, що видав Синельниківський міськрайонний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 42051,85 грн..

18 лютого 2015 року об 11 годині 20 хвилин дружина заявника ОСОБА_4 занесла в дім конверт, в якому знаходились: виклик державного виконавця № 1551 від 10.02.2015 року; постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 року. У вказаний час ОСОБА_4 розмовляла на вулиці зі знайомою ОСОБА_5, в цей час поштар відділення поштового зв'язку ОСОБА_6 розносила пошту по вул. Воровського і віддала ОСОБА_4 конверт. 19.02.2015 року о восьмій годині ранку заявник підійшов до державного виконавця Жук Я.В. і взяв у неї реквізити виконавчої служби для сплати через банк грошової компенсації у сумі 42051,85 грн.. 20.02.2015 року заявник сплатив 42051,85 грн., через Приватбанк і в другій половині дня прийшов до виконавчої служби, щоби надати підтверджуючий документ про сплату грошової компенсації, але державного виконавця Жук Я.В. на робочому місці не було. Співробітники сказали заявнику, що ОСОБА_2 знаходиться в м. Дніпропетровськ і до кінця робочого дня її не буде.

23.02.2015 року о восьмій годині ранку заявник прийшов в виконавчу службу до ОСОБА_2, віддав їй копію квитанції про сплату грошової компенсації у сумі 42051,85 грн.. ОСОБА_2 вказала заявнику, що він повинен сплатити виконавчий збір у розмірі 4205,19 грн.. і витрати на проведення виконавчих дій у сумі 72,96 грн.. тому, що виконавче провадження відкрито 09.02.2015 року і до 16.02.2015 року він повинен був сплатити грошову компенсацію. На всі заперечення заявника, що він получив листа 18.02.2015 року відповіді не було.

ОСОБА_2 вручила заявникові постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.02.2015 року у розмірі 4205,19 грн. і постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.02.2015 року у сумі 72,96 грн..

Дії державного виконавця Жук Я.В., заявник вважає неправомірними, тому що останній не отримав заказного листа з повідомленням про вручення з постановою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного заявник просить визнати дії державного виконавця Жук Я.В. неправомірними. Зобов'язати державного виконавця Жук Я.В. відмінити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.02.2015 року у розмірі 4205,19 грн., постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.02.2015 року у сумі 72,96 грн. і видати боржнику постанову про закриття виконавчого провадження. Покласти судові витрати, пов'язані зі скаргою на відділ державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції.

Заявник у судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставах, які зазначені в скарзі. Наполягав на тому, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана ним з пропуском строку, встановленого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, а саме 18.02.2015 року, що підтверджується поясненнями свідків. Крім того постанова про відкриття виконавчого провадження та надання строку на добровільне виконання рішення суду булі йому надіслана простою поштою , а не рекомендованим листом з повідомленням про отримання поштової кореспонденції, яке це передбачено Законом України « Про виконавче провадження».

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні обставини та вимоги скарги не визнала, заперечувала проти задоволення скарги. Зазначала, що діяла відповідно до вимог закону. В подальшому ВДВС надав суду заяву про розгляд скарги без їх участі.

Свідок ОСОБА_4 під час судового засідання повідомила, що 18.02.2015 року об 11 годині 20 хвилин вона зустріла на вулиці свою знайому, з якою розмовляла. В цей час поштар принісла на адресу її проживання конверт в якому знаходились виклик державного виконавця та постанова про відкриття виконавчого провадження, адресований її чоловіку.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 18.02.2015 року об 11 годині 20 хвилин вона зустріла на вул. Миру біля поліклініки свою знайому ОСОБА_4, з якою вони стояли і розмовляли. В цей час поштар принесла конверт з документами з відділу юстиції, який вона віддала ОСОБА_4 ОСОБА_4 повідомила, що це документи повязані зі сплатою яких-то грошей..

Суд, дослідивши матеріали скарги, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд вважає доведеним , що скаржник ОСОБА_1 отримав копію виклику державного виконавця № 1551 від 10.02.2015 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 року ВП № 46431583 , в якій зазначено, що скаржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду до 16.02.2015 року. У сукупності з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується те, що зазначену поштову кореспонденцію скаржник ОСОБА_4 отримав 18.02.2015 року.

Таким чином, на момент отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 року , а саме 18.02.2015 року вже скінчився строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду , а саме до 16.02.2015 року.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом в ході судового розгляду встановлено, що поштова кореспонденція на імя ОСОБА_1 надсилалася йому, всупереч вимогам ст..31 Закону України « Про виконавче провадження» простою кореспонденцією , а не рекомендованим листом з повідомлення про вручення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 46431583 датована 09.02.2015 р., виклик до державного виконавця з зобовязанням зявитися до 16.02.2015 року ОСОБА_1 датований 10.02.2015 р ( а.с.6).

Згідно з конвертом про надіслання поштового відправлення на імя ОСОБА_1 ( а.с.5) зазначена поштова кореспонденція надійшла до Дніпропетровського центрального відділення пошти 13.02.2015 року, тобто в пятницю.

Згідно з календарем на 2015 рік 14,15 лютого 2015 року припадали на суботу і неділю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скаржник ОСОБА_1 не міг добровільно виконати рішення суду в строк до 16 лютого 2015 року у звязку з неотриманням поштової кореспонденції і необізнаності щодо необхідності вчинити певні дії у звязку з затримкою в отриманні поштової кореспонденції.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.02.2015 року, з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 4205,19 грн., та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.02.2015 року, з ОСОБА_1 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 72,96 грн.

Суд приймає до уваги на те, що хоча постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 4205,19 грн датована 17.02.2015 року, а боржник ОСОБА_1 19.02.2015 року перебував у ВДВС Синельниківського МРУЮ для отримання реквізитів для оплати боргу- він не був повідомлений державним виконавцем щодо наявності постанови про стягнення з нього виконавчого збору у цій сумі.

Таким чином, встановивши обставини справи суд приходить до висновку про те, що боржник ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність добровільного виконання рішення суду після закінчення строку наданого для добровільного виконання, тому в силу обєктивних причин не зміг виконати вимоги постанови державного виконавця від 09.02.2015 року.

На підставі встановлених в ході судового розгляду обставин справи- суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_1 в частині скасування постанови від 17.02.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 4205,19 грн. та скасування постанови від 20.02.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 72,96 грн.

Вимога заявника стосовно покладення судових витрат, пов'язаних зі скаргою на відділ державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч.4 Закону України «Про судовий збір», не встановлено ставку судового збору яку повинен сплатити заявник при зверненні зі скаргою до суду, який в свою чергу відноситься до судових витрат.

Також вимога заявника про видачу йому постанови про закриття виконавчого провадження задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Тобто законом регулюється обов'язковий порядок вручення постанови про закінчення виконавчого провадження у випадках передбачених законом поштою. Скаржником не надані докази того, що він звертався до ВДВС з вимогою про надання копії постанови про закриття виконавчого провадження, а йому було в цьому відмовлено.

При таких обставинах суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, ст. ст. 25, 31, 41, 49 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 Вікторівни- задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 скасувати постанову від 17.02.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 4205,19 грн. та скасувати постанову від 20.02.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 72,96 грн.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: Г. В. Бондаренко