Справа № 2/489/2488/15
У Х В А Л А

10 серпня 2015 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевської Н.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні,.

Одночасно ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок № 3 по пров. Комінтерна у м. Миколаєві.

Відповідно до ст.ст.151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, вид забезпечення має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, згідно з п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних засобів.

Як слідує із заяви ОСОБА_1, вона як позивач просить суд визнати житловий будинок № 3 по пров. Комінтерна у м. Миколаєві спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку.

Проте, позивачкою при звернені до суду із заявою про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 3 по пров. Комінтерна у м. Миколаєві не зазначено, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та в чому вона полягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 151, 152, 153, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська