Справа № 495/5012/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

«25» вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії КМ № 708901 виданий 03.03.2011 року)

від відповідача: не з ?явився

від третьої особи: ОСОБА_2 (довіреність № 2164 від 14.04.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/5012/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради

про повернення дитини до матері

В С Т А Н О В И В:

23.07.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини (далі по тексту відповідач-1) та Служби у справах дітей Одеської міської ради (далі по тексту відповідач-2) про повернення дитини до матері (а.с.1-2).

Так, позивач просить суд повернути малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на вихованні та утриманні у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини, до матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2015 року відкрито провадження по справі № 495/5012/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського СБД та ССД Одеської МР про повернення дитини до матері. Справу призначено до розгляду (а.с.20).

ССД Одеської МР, надіслано до суду заперечення, згідно з яким начальник служби просить задовольнити вимоги ОСОБА_1 за заявою про повернення дитини ОСОБА_3 частково. Вимоги заявника до Білгород-Дністровського СБД повністю задовольнити. В частині вимог заявника до ССД Одеської МР відмовити в повному обсязі (а.с.26-28).

Головним лікарем Білгород-Дністровського СБД ОСОБА_4, опікуном, в інтересах малолітньої особи, яка не може самостійно захистити свої права, ОСОБА_3, подано до суду заяву, згідно з якою вона вимоги цивільного позову ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності (а.с.29).

25.09.2015 року позивачем ОСОБА_1, подано до суду заявою, згідно з якою вона, по-перше, просить справу розглядати у порядку позовного провадження, по-друге, замінити відповідача Службу у справах дітей Одеської міської ради, на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.34).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2015 року заяву ОСОБА_1 про заміну учасників судового процесу задоволено. У цивільній справі № 495/5012/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського СБД та ССД Одеської МР про повернення дитини до матері замінено ССД Одеської МР з відповідача-1 на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.40-41).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник третьої особи (ССД Одеської МР) ОСОБА_2, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про повернення дитини до матері підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Білгород-Дністровського СБД, в судове засідання не з ?явився, але, як було вище зазначено, згідно із поданою до суду заявою, головний лікар Білгород-Дністровського СБД вимоги цивільного позову ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 20.01.2009 року у м. Одесі народився ОСОБА_3, що підтверджується виданим 18.02.2009 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №163962, про що зроблено відповідний актовий запис за № 293 (а.с.7).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_3, його батьками визначено:

- батько ОСОБА_5;

- мати ОСОБА_1.

29.01.2009 року о/у ОКМДД Суворовського РО м. Одеси у присутності зав. відділенням новонароджених пологового будинку ОКЛ складено Акт про дитину ОСОБА_3, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров ?я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину (а.с.6).

18.02.2009 року Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського МУЮ надіслано до органу опіки та піклування Суворовської райдержадміністрації Одеської МР повідомлення № 495-13-26 про реєстрацію народження дитини ОСОБА_3, 18.02.2009 року нраодження, залишеної без батьківського піклування (а.с.4).

Згідно із розпорядженням Суворовської райдержадміністрації Одеської МР № 147 від 11.03.2009 року, 09.01.2009 в перинатальний центр ООКЛ доставлена неповнолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, вихованка Білгород-Дністровського дитячого будинку. Вона 20.01.2009 року народила дитину чоловічої статі. Неповнолітня ОСОБА_1 залишила дитину в перинатальному центрі, про що адміністрацією центру та співробітниками ВКМСН Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 29.01.2009 року складений відповідний акт. Реєстрація народження дитини проведена на підставі розпорядження Суворовської райдержадміністрації Одеської МР № 59р від 10.02.2009 року «Про присвоєння дитині прізвища, імені та по батькові». Майна та житла у дитини не має. Вирішено влаштувати малолітьного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с.5).

Згідно із листом Білгород-Дністровського СБД № 74 від 17.01.2012 року, малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідувала мати у такі терміни: 02.10.2010 року; 05.11.2010 року; 02.10.2010 року; 05.11.2010 року (мати написала заяву щодо подальшого перебування її дитини); 18.11.2011 року (а.с.9).

Згідно із довідкою Білгород-Дністровського СБД № 1206 від 28.12.2012 року, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на вихованні та утриманні у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини з 23.03.2009 року по теперішній час. Мати відвідала дитину останній раз 28.12.2012 року (а.с.10).

30.10.2013 року службою у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області складено висновок № 01-20/492 про доцільність повернення ОСОБА_3 до матері (а.с.11).

Згідно із складеним висновком, ОСОБА_1 була написана заява до закладу де перебуває дитина про те, що вона має намір забрати дитину, коли врегулює питання з житлом. Службою були перевірені житлово-побутові умови матері та встановлено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, у зйомному будинку разом із своєю матір ?ю, який складається з двох частин. В одній частині проживає мати з вітчимом, а в другій сама ОСОБА_1 Її частина будинку складається з двох кімнат, одна з яких жила, а з другої робиться кухня. Опалення пічне, ванної кімнати не має, холодильника не має, відсутнє водопостачання, так як є заборгованість з попередніх жильців, але ОСОБА_1 пообіцяла вирішити цю проблему. Вона поступово покращує свої житлово-побутові умови. Робітники Ренійського районного центру соціальних служб та сім ?ї, дітей та молоді буде здійснюватися соціальний супровід сім ?ї ОСОБА_1 Комісією по захисту прав дитини органу опіки та піклування Ренійської райдержадміністрації було заслухано питання про доцільність повернення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до матері ОСОБА_1 та вирішено надати можливість повернення дитини в сім ?ю.

Так, відповідно до складеного висновку, ССД Ренійської РДА вважає з метою забезпечення права дитини на сімейне виховання, буде доцільним повернення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до матері ОСОБА_1

18.09.2014 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, як органом опіки та піклування, складено висновок № 01-34/2093 про доцільність повернення малолітнього ОСОБА_3 на виховання в сім ?ю ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно із складеним висновком, протягом березня-серпня 2014 року працівниками ССД Арцизької РДА з фахівцями Арцизького центру соціальних служб для сім ?ї, дітей та молоді складено п ?ять актів обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_1 з новонародженю дитиною. За результатами останнього обстеження, яке було проведено 21.08.2014 року, було встановлено, що в квартирі, яка складається з двох кімнат та кухні, проводяться ремонтні роботи, створюються належні умови для утримання та виховання дітей.

Так, відповідно до складеного висновку, Арцизька РДА, як ООП, вважає доцільним повернення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини, на виховання в сім ?ю ОСОБА_1

Згідно із довідкою Білгород-Дністровського СБД № 31 від 20.01.2015 року, малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованця закладу, відвідує неодноразово мати, ОСОБА_1, останнім разом 20.01.2015 року. Руслан знає свою мати, спілкується телефоном. Під час візитів мати цікавиться станом здоров ?я, розвитку, надає посильну матеріальну допомогу. Спілкування з дитиною, підтримка родинних стосунків позитивно впливає на його емоційний стан (а.с.13).

Згідно із довідкою Білгород-Дністровського СБД № 398 від 01.07.2015 року, громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка вважає себе матір ?ю малолітнього вихованця спеціалізованого будинку дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово відвідувала дитину, надавала матеріальну допомогу. Починаючи з 02.10.2010 року ОСОБА_1 вживає заходи у поверненні дитини у свою сім ?ю (а.с.14).

У позовній заяві та в судовому засіданні, ОСОБА_1 просила суд повернути їй її малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на вихованні та утриманні у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини. Зазначила, що бажає проживати разом із своєю дитиною, виховувати її та матеріально забезпечувати. Для цього, за твердженням позивачки, вона орендує відповідний житловий будинок з належними умовами для проживання дитини, а також матеріально забезпечена, що документально підтверджується.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального,культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 163 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Як встановлено матеріалами справи та було вищезазначено, малолітня дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на вихованні та утриманні у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини. У свою чергу, ОСОБА_3 на протязі майже всього часу знаходження ОСОБА_3 у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини постійно відвідує його, цікавиться станом здоров ?я, розвитку, надає посильну матеріальну допомогу та вживає заходи щодо повернення дитини у свою сім ?ю. Дитина знає свою мати, спілкується телефоном і така підтримка родинних стосунків позитивно впливає на його емоційний стан. Мати бажає проживати разом із своєю дитиною, виховувати її та матеріально забезпечувати, для чого вона забезпечена відповідний житлом із належними умовами для проживання дитини, що документально підтверджується.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та доцільність повернення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги ОСОБА_1, у зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського СБД за участю третьої особи ССД Одеської МР про повернення дитини до матері підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-153, 155, 163 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11-12, 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про повернення дитини до матері задовольнити.

Повернути малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на вихованні та утриманні у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини, до матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко