№ 2/679/164/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької област в складі головуючого судді Ходоровського Б.В., при секретарі Гладун С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача (розірвання договору поруки, стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені),

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви ОСОБА_1, усних пояснень в судовому засіданні її представника 13 грудня 2010 року Заводським районним судом м Дніпродзержинська Дніпропетровської області постановлено заочне рішення, яким стягнуто з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договором №242561-CRED від 05 серпня 2008 року у розмірі 32705,3 грн.

Виходячи з рішення суду між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір поруки за виконання ОСОБА_4 обовязків, що випливають з кредитного договору №242561-CRED від 05 серпня 2008 року, за яким ним був отриманий кредит в сумі 20000 грн.

Про наявність судового рішення дізналася в лютому 2013 року у виконавчій службі, ознайомившись з постановою про відкриття виконавчого провадження, в подальшому отримала копію заочного рішення. Останнє на теперішній час є чинним.

В 2012 році за місцем роботи на ВП Хмельницька АЕС з неї проводилися стягнення, проте не знала, що саме за рішенням суду від 13 грудня 2010 року, оскільки мали місце щодо неї інші виконавчі листи.

Договір поруки вона не укладала, тому кошти з неї стягувалися за виконавчим листом безпідставно, на теперішній час виконавче провадження зупинено.

Проведене експерте дослідження підтвердило, що підпис на договорі поруки виконаний не нею.

08 жовтня 2012 року вона зверталася в ПАТ КБ «Приватбанк» щодо отримання копії договору поруки, проте такий їй наданий не був.

Просить стягнути з ПАТ КБ «ІІриватбанк»:

- матеріальну шкоду в розмірі 6000 гри. згідно ст.23 ч.1 п.7 Закону України «Про захист прав споживачів», що є 30 % від 20000 грн.;

- 1421400 грн., що с пеня у розмірі трьох відсотків від вартості роботи (послуги) згідно ст.10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- 52705,3 грн. як моральну шкоду згідно ст. 22 ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів», а також згідно п. 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- 32705,30 гри. як матеріальну шкоду згідно сі. 15 ч.7 п.3 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також просить розірвати договір поруки № 242561/1 від 05.08.2008 року згідно ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник відповідача позов не визнала і зазначила, що ПАТ КБ «Приватбанк» не надавало ОСОБА_1 жодних послуг або кредитних коштів, порука є способом забезпечення виконання зобовязання боржником, а не послугою, яку банк надає поручителю, а відтак поручитель не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватись положення вищеназваного Закону.

Також зазначила, що договір поруки було укладено 05 серпня 2008 року і якщо позивач вважала, що при укладенні договору були порушенні її права, то з цього строку починається відлік строку позовної давності, який сплив 06 серпня 2011 року, у звязку з чим просить застосувати строк позовної давності.

Виконавче провадження у відділі ДВС м. Нетішин було відкрите 18 квітня 2011 року, позивачка працювала на той час на ХАЕС, куди був скерований на виконання виконавчий лист, тому могла також з часу відкриття виконавчого провадження ознайомитися з провадженням і в межах строку позовної давності подати позов до суду, проте такий поданий 30 січня 2015 року, тобто після 3 років з часу відкриття виконавчого провадження.

В позові просить відмовити як за безпідставністю позовних вимог так і за спливом позовної давності.

Суд вважає, що в позові необхідно відмовити з підстав спливу позовної давності.

Відповідно до змісту ст.ст. 257,261,267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, 13 грудня 2010 року Заводським районним судом м Дніпродзержинська Дніпропетровської області постановлено заочне рішення №2-4621/10, яким серед іншого стягнуто з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» солідарно заборгованість за кредитним договором №242561-CRED від 05 серпня 2008 року у розмірі 32705,3 грн., станом на 05 листопада 2010 року (а.с.10-12).

Постановою державного виконавця ВДВС Нетішинського міського управління юстиції від 18 квітня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4621/10, виданого 13 грудня 2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо боржника ОСОБА_1, запропоновано їй добровільно виконати рішення суду до 25 квітня 2011 року (а.с.17).

Постановою державного виконавця 24 травня 2011 року виконавчий лист скеровано на ВП Хмельницька АЕС за місцем роботи боржника.

Поясненнями представника позивача встановлено, що з заробітної плати ОСОБА_1 за місцем її роботи проводилися стягнення, вона допускала, що по інших виконавчих листах, проте названі обставини у виконавчій службі на той час не зясовувала.

Таким чином, позивачка могла довідатися про порушення свого права 25 квітня 2011 року, позов нею поданий 30 січня 2015 року, тобто за спливом загальної позовної давності тривалістю у три роки, тому з названих підстав в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 257,261,267 ЦК України

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача (розірвання договору поруки, стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені) відмовити за спливом загальної позовної давності тривалістю у три роки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Ходоровський Б.В.