Справа № 2-9552/10
РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого , судді РУДНЄВОЇ О.О.
при секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення заборгованості по грошовій компенсації замість належного до видачі речового майна у сумі 6707 грн. 40 коп.,
ВСТАНОВИВ:
Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення з університету заборгованості по грошовій компенсації замість не отриманого речового майна у сумі 6707 грн. 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) на посаді начальника служби авіаційного озброєння Університету, у військовому званні - «майор». Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.02.2010р. № 39 був звільнений з військової служби у запас, та з 23 березня 2010 року виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 23 березня 2010 року №61.
На речовому забезпеченні під час проходження служби в Університеті перебував у самому Університеті, про що свідчать Довідка № 7 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 6312,74 грн.) та Довідка № 7/1 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000 року, на суму у розмірі 394,66 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил.
Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час проходження військової служби його повинно було бути забезпечено за рахунок держави речовим майном відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм. Він забезпечувався речовим майном, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим, на момент звільнення його з військової служби утворилася заборгованість, яка повністю підтверджується Довідкою № 7 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 6312,74 грн.) та Довідкою № 7/1 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000року, на суму у розмірі 394,66 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил.
Крім того, пунктом 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно.
На день виключення його зі списків особового складу Університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 6707 грн. 40 коп., про що свідчать Довідка № 7 від 02.04.2010 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 6312,74 грн.) та Довідка № 7/1 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000 року, на суму у розмірі 394,66 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил.
Оскільки, на момент виключення зі списків особового складу Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього (про що свідчать також Довідка № 7 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 6312,74 грн.) та Довідка № 7/1 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000 року, на суму у розмірі 394,66 грн.)), та враховуючи відмови з боку Харківського університету Повітряних Сил на неодноразові звернення позивача, позивач вважає, що з боку Харківського університету Повітряних Сил безумовно порушено його право на одержання даної грошової компенсації і йому завдана шкода.
У поданій до суду заяві позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та просив суд розглянути позов без його участі.
Представник відповідача у поданих до суду письмових запереченнях позов позивача не визнав, посилаючись на те, що пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, який вступив у дію з 11.03.2000 року, було призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна, та просив суд розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені у позові, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного:
Як вбачається з витягу із наказу начальника Університету (по стройовій частині) від 23 березня 2010 року№ 61 майор ОСОБА_1 проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил на посаді

Виходячи зі змісту Довідки № 7 від 02.04.2010 року (про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, на суму у розмірі 6312,74 грн.) та Довідки № 7/1 від 02.04.2010 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі до березня 2000року, на суму у розмірі 394,66 грн.), які видані Харківським університетом Повітряних Сил, - на речовому забезпеченні під час проходження служби позивач перебував у Харківському університеті Повітряних Сил; на день звільнення з військової служби у запас сума грошової компенсації замість належного до видачі йому речового майна складала 6707 грн. 40 коп. і Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: «військовослужбовці особи, які проходять військову службу», а частиною 2 статті 24 цього ж Закону визначено: «Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України».
Норма частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції до внесення 03.11.2006р. змін у Закон), яка була призупинена пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, та норма частини 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції після внесення 03.11.2006р. змін у Закон) в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна поширювалась саме на військовослужбовців. При цьому, особи, які належать до військовослужбовців і на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції Закону на момент звільнення позивача), вичерпно визначені статтями 3 і 5 цього Закону. І, виходячи з вказаних норм позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, перестав відноситись до категорії військовослужбовців, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині забезпечення військовослужбовців речовим майном, а звідти - і на яких поширюється дія пункту 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів. Отже, позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, став відноситись до категорії військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас.
Проте, пунктом 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444 (яка діяла на момент виникнення права і правовідносин та діє на теперішній час), передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно.
Отже, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем, звільненим з військової служби у запас без права носіння військової форми одягу, і відповідно до пункту 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444; ст.ст. 10, 15, 60; ч. 1 ст. 88; ст.ст. 209,212,213, 214,215,218 ЦПК України, -

СУД ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовій компенсації замість належного до видачі, на день звільнення з військової служби у запас, речового майна, у сумі 6707 грн. 40 коп.(тисяч шість сімсот сім гривень 40 копійок) Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 67 грн. 07 коп. на відшкодування сплаченого ним державного мита та 120 (сто двадцять) грн. на відшкодування його витрат з інформаційно-технічного забезпечення.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий, суддя О.О. РУДНЄВА

Рішення постановлено і надруковано власноруч суддею у нарадчій кімнаті.

Суддя О.О. РУДНЄВА