Справа № 466/5981/14 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/6118/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

судового засідання

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного м. Львова від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики в розмірі 60000 дол. США, що станом на 15.06.2015 року еквівалентно за офіційним курсом НБУ 1263600 грн.; суму боргу по відсотках, що становить 41400 дол. США та еквівалентно на 15.06.2015 року 871884 грн., судові витрати, а в загальному 2139159 грн. 80 коп.

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення оскаржив відповідач ОСОБА_4, з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 27.10.2015 року представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 звернулися з клопотаннями про повернення справи в суд першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, колегія суддів вважає, що дану справу слід зняти з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ч. 7 ст. 297 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин.

В описовій частині рішення необхідно, зокрема, вказати: зміст і підстави позовних вимог відповідно до позовної заяви; про внесені зміни підстав чи предмета позову, розміру позовних вимог, якщо вони мали місце, і узагальнено викласти позицію відповідача. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Пунктом 13 зазначеної вище Постанови передбачено, що резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст.ст. 215-217 ЦПК України, зокрема, має бути зазначено висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено).

З оскаржуваного рішення вбачається, що одну з позовних вимог ОСОБА_5 судом не вирішено.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 15.06.2015 року, позивач ОСОБА_5, окрім іншого, просив стягнути 582607,54 грн. пені (а.с. 113-114).

Проте, у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції не дав юридичну оцінку таким обставинам, не мотивував свої дії відхиляючи докази позивача в цій частині.

Крім цього, задовольняючи частково позовні вимоги районний суд у власних розрахунках заборгованості по відсотках визначив кінцеву дату нарахування 20.09.2006 року, при тому, що договір позики між сторонами укладений 20.09.2012 року, а відтак незрозумілим залишається кінцева дата нарахування відсотків за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішення описки чи арифметичні помилки.

Також, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що справу необхідно зняти з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 219, 220, ч. 7 ст. 297 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного м. Львова від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - зняти з апеляційного розгляду та направити до Шевченківського районного суду м. Львова для усунення недоліків протягом 20 днів з часу надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_6