Провадження № 22ц/790/6761/15 Головуючий 1-ї інст. - Нестерцова Н.В.
Справа №2014/3923/2012 Суддя доповідач - Бровченко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Пилипчук Н.П., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу приватної фірми «Кредо» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватної фірми «Кредо», третя особа - Зміївська районна державна адміністрація, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння і користування та усунення перешкод в користуванні ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи та остаточно просила витребувати у відповідачів земельну ділянку водного фонду з чужого незаконного володіння і користування та усунення перешкод в користуванні ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 листопада 2000 року між нею та Зміївською районною державної адміністрацією Харківської області (далі Зміївська РДА) укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,72 га, в тому числі під водою 57,7 га, пасовищ 13,3 га, під греблями 1 га, терміном на 25 років.

До теперішнього часу вона є орендарем вказаної земельної ділянки, тому має всі права, що передбачені договором оренди.

Відповідачі ОСОБА_2 і приватна фірма «Кредо» порушують її права.

Так, у 2008 році позивачка та ОСОБА_2 вели перемовини щодо співпраці на орендованій позивачкою землі. Попередньо з приватною фірмою «Кредо» в особі її директора ОСОБА_2 було укладено договір суборенди частини земельної ділянки, а саме: ставка №3 площею 3,72 га водного дзеркала та 1,5 га прибрежної захисної смуги.

У відповідності до п.3.2.2 договору оренди земельна ділянка або її частина може передаватись в суборенду іншій особі лише за згодою орендодавця, тобто Зміївської державної адміністрації. Станом на 24 вересня 2008 року такої згоди не було і вказаний договір суборенди не пройшов державної реєстрації, отже він вважається неукладеним і не породжує жодних правових наслідків.

24 вересня 2008 року ОСОБА_1 було видано довіреність, якою позивачка надала громадянину ОСОБА_2 право, на свій розсуд, самостійно використовувати частину земельної ділянки, яка перебуває в оренді у позивача відповідно до вищевказаного договору, а саме відповідачу надано право користуватися земельною ділянкою (ставок № 3), площею 3,72 га водного дзеркала та 1,5 га прибережної захисної смуги.

06 вересня 2012 року ОСОБА_1 анулювала довіреність від 24 вересня 2008 року, про що 18 вересня 2012 року було повідомлено ОСОБА_2

Однак, у листопаді 2012 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області був здійснений виїзд для обстеження орендованого позивачем ставка. В ході обстеження встановлено, що рівень води у ставку знизився приблизно на 1 м. Відповідача ОСОБА_2 за порушення вимог Водного кодексу України було притягнуто до адміністративної відповідальності.

На даний час у володінні і користуванні відповідача ПФ «Кредо» незаконно перебуває земельна ділянка: ставок №3 площею 3,72 га водного дзеркала та 1,5 га прибрежної захисної смуги.

Представник ПФ «Кредо» стверджував, що фірмою здійснюється господарська діяльність укладено договір про постачання електричної енергії, працевлаштовано охоронців, відремонтовано дамбу, проведено лінію електропередач, зариблено ставок.

Таким чином вважає позивач, на даний час у володінні і користуванні відповідача ПФ «Кредо» незаконно перебуває спірна земельна ділянка.

Загалом, незаконна діяльність на території ставка здійснюється ПФ «Кредо» та ОСОБА_2, який є керівником цієї фірми.

Позивач просить суд витребувати з незаконного володіння та користування ПФ «Кредо» та ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку, усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянку, зобов'язавши ПФ «Кредо» та ОСОБА_2 її звільнити.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПФ «Кредо», третя особа - Зміївська районна державна адміністрація, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння і користування та усунення перешкод в користуванні ділянкою задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 шляхом витребувати із незаконного володіння та користування ПФ «Кредо» та ОСОБА_2 земельну ділянку: ставок №3 площею 3,72 га водного дзеркала та 1,5 га прибрежної захисної смуги «Карпівського каскаду» за адресою: с. Дудківка Зміївського району Харківської області, зобов'язавши ПФ «Кредо» та ОСОБА_2 звільнити вказану земельну ділянку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПФ Кредо» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що згідно рішення Х сесії ХХІІІ Таранівської сільської ради від 02 жовтня 2000 року «Про дозвіл на оренду ставків «Карпівського каскаду» ОСОБА_1.» надано згоду на оренду ставків «Карпівського каскаду» гр. ОСОБА_1 для вирощування товарної риби та розведення малька (т. 2 а.с. 69).

На засіданні міжвідомчої комісії по визначенню орендної плати за користування ставками на території Таранівської сільської ради було розглянуто питання визначення орендної плати за здані в оренду ставків гр. ОСОБА_1 на території Таранівської сільської ради (т. 2 а.с. 70).

22 листопада 2000 року між Зміївською районною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 72,0 га, в тому числі під водою - 57, 7 га, пасовищ -13,3 га, під греблями - 1,0 га, яка знаходиться на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області «Карпівський каскад» строком на 25 років з дати його державної реєстрації.

Копія договору оренди земельної ділянки була засвідчена суддею під час судового засідання (т. 2 а.с. 100).

З акту приймання-передачі вбачається, що Таранівська сільська рада в особі голови ОСОБА_4 з однієї сторони та орендар - ОСОБА_1 з другої сторони склали цей акт про те, що Таранівська сільська рада передає земельну ділянку загальною площею 72 га, в тому числі 57,7 га під водою, 13,3 га пасовищ (при берегова смуга) і 1,0 га під греблями, а орендатор ОСОБА_1 прийняла в оренду земельну ділянку згідно планового матеріалу, який є додатком до договору землі від 22 листопада 2000 року (т.2 а.с. 71).

Факт укладання договору оренди земельної ділянки між Зміївською районною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_1 також встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2013 року (т. 1 а.с. 77-80).

Зборами робітників приватної фірми «Кредо» та фізичних осіб підприємців, які торгують на ринку від 17 вересня 2008 року прийнято рішення про укладання договору суборенди з ПФ «Кредо» та ОСОБА_1 Відомості щодо укладання договору суборенди з ФОП ОСОБА_1 відсутні.

24 вересня 2008 року ОСОБА_1 видала довіреність, якою надала право ОСОБА_2 на свій розсуд, самостійно використовувати частину земельної ділянки, яка знаходиться в оренді, а саме земельною ділянкою (ставок № 3), площею 3,72 га водного дзеркала та 1,5 га прибережної захисної смуги строком на 17 років до 24 вересня 2025 року.

06 вересня 2012 року дію довіреності припинено на підставі заяви позивача, про що 18 вересня 2012 року повідомлено відповідача та запропоновано добровільно прибрати з санітарної зони водоймища належні йому та незаконно збудовані споруди, а також надати відомості про обсяги зариблення та вилову риби, кількість рибаків, яким продано квитки, за період з 2008 року по 2012 рік.

Разом з тим, 24 вересня 2008 року між позивачкою та ПФ «Кредо» в особі директора ОСОБА_2 було укладено договір суборенди земельної ділянки, за яким позивачка надала, а суборендар прийняв у строкове платне користування частину орендованої земельної ділянки (ставок № 3), площею 3, 72 га водного дзеркала та 1, 5 га прибережної захисної смуги, для вирощування товарної риби та розведення малька, яка знаходиться поблизу с. Дудківка Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області строком до 22 листопада 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що договір суборенди від 24 вересня 2008 року був підписаний сторонами, однак, не пройшов державної реєстрації.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є засновником та керівником ПФ «Кредо», що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 116-119,123 т.2).

В матеріалах справи наявна копія акту № 04-37/251 обстеження дотримання вимог природоохоронного законодавства від 01 листопада 2012 року, згідно якого Державною екологічною інспекцією у Харківській області був здійснений виїзд для обстеження водного об'єкту ставка № 3 «Карпівського каскаду» на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області. При візуальному обстеженні було встановлено, що рівень води у вказаному вище ставку знизився приблизно на 1,0 м. За поясненням громадянина ОСОБА_2 ставок був спущений ним з метою проведення ремонту водогосподарської споруди. Дозвіл на спуск води зі ставку органами Державного водного агентства та органами місцевого самоврядування йому не надавався.

З відповіді ОСОБА_2 від 15 жовтня 2012 року вбачається, що останній зариблював ставок (т. 2 а.с. 92).

В листопаді 2012 року в касу ПФ «Кредо» надійшло 3500 грн. за виторг риби власного видобутку (а.с.110-112 т.2).

Факт придбання ПФ «Кредо» у ТОВ «Білдінг-Сервіс 1» 80 кг. зарибки карпу та зариблення нагульних ставків підтверджується відповідно копіями видаткової накладної №18 від 08 квітня 2015 року, платіжного доручення №94 від 07 квітня 2015 року, акту від 08 квітня 2015 року. Даних про наявність ветеринарного свідоцтва у ПФ « Кредо» не надано (а.с. 104-106 т.2).

Між АК «Харківобленерго» та ПФ «Кредо» укладено договір про приєднання до електричних мереж електроустановок замовника від 17 жовтня 2008 року. ПФ «Кредо» щодо умов договору виконало технічні умови, проектну документацію, оплатила вартість підключення до електромереж для подальшого використання електричної енергії ( а.с.145 150 т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ОСОБА_2 як громадянина та у ПФ «Кредо» керівником якої є ОСОБА_2 відсутні будь-які підстави перебувати та здійснювати діяльність на орендованій ОСОБА_1 земельній ділянці, оскільки довіреність на ім'я ОСОБА_2 була анульована позивачкою, а договір суборенди вважається неукладеним, так як не пройшов державної реєстрації, що є підставою для зобов'язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Вимоги апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі на підставі вимог п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України висновків суду не спростовують.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те що справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд таких справ віднесений до юрисдикції господарських судів з таких підстав.

Частиною 1статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України визначена компетенція судів щодо розгляду цивільних справ.

Згідно ст. ст. 1, 12 Господарського процесуального кодексу України, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Посилання апелянта, що договір оренди земельної ділянки було укладено з ФОП ОСОБА_1 та в подальшому 24 вересня 2008 року останньою укладено договір суборенди земельної ділянки з ПФ «Кредо», який було скріплено печаткою ФОП ОСОБА_1 не є підставою для скасування рішення суду та закриття провадження у справі.

Під час розгляду справи було встановлено, що земельна ділянка надавалась Зміївською районною державною адміністрацією саме ОСОБА_1 В договорі оренди відсутні посилання на визначення правового статусу орендодавця як фізичної особи - підприємця. Договір оренди було укладено на підставі рішення Х сесії ХХІІІ Таранівської сільської ради від 02 жовтня 2000 року згідно якого згоду на оренду ставків «Карпівського каскаду» надано саме громадянці ОСОБА_1 для вирощування товарної риби та розведення малька. Крім того, з договору суборенди земельної ділянки від 24 вересня 2008 року вбачається, що в суборенду земельну ділянку надавала саме орендодавець ОСОБА_1, яка використовує земельну ділянку загальною площею 72 га згідно з договором оренди земельної ділянки від 22 листопада 2000 року.

Таким чином, враховуючи характер цивільних відносин між сторонами, що суб'єкт звернення позивач - фізична особа, справа повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватної фірми «Кредо» відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -