233 № 233/3383/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона користується житлом, а саме квартирою № 36 у будинку № 73 по вул. Калініна в м.Костянтинівка Донецької області, на підставі ордеру № 11 від 09.04.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 01.04.1987 р. № 131. У цій квартирі зареєстрована вона, її донька відповідачка у справі ОСОБА_2, та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка ОСОБА_2 з липня 2011 року мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_4 Вони зареєстровані батьками двох спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до яких систематично застосовували фізичне насильство. 03 липня 2014 року під час вживання алкоголю за вказаною адресою, ОСОБА_4 застосував фізичне насильство до сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, місцезнаходження якого після цього не встановлено і за фактом чого відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 КК України. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2014 року відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позбавлені батьківських прав відносно всіх дітей і вона призначена опікуном над двома онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Онуки постійно мешкають разом з нею. Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.05.2015 року відповідачку ОСОБА_2 засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до позбавлення волі. Відповідачка ОСОБА_2 більше трьох років не мешкає в квартирі позивачки, але зареєстрована у ній до цього часу. Внаслідок цього позивачка вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, та не може отримати субсидію по оплаті комунальних послуг. Крім того, спільне проживання та спілкування двох малолітніх внуків позивачки із відповідачкою, яка позбавлена батьківських прав відносно них, неможливо. Відповідачка ОСОБА_2 у відповідності до вимог закону, фактично не є членом сімї позивачки, не веде з нею спільний побут, не оплачує квартирну плату за житло, не несе інших витрат по утриманню майна. Тому просила, визнати відповідачку такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням та стягнути з неї судові витрати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 за місцем відбування якої судом було направлено окреме доручення, у письмовій заяві на адресу суду проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на відсутність у неї іншого житла, просила розглянути справу у її відсутність (а.с.37-38).

Зясувавши вищенаведену позицію сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що користується житлом, а саме квартирою № 36 у будинку № 73 по вул. Калініна в м.Костянтинівка Донецької області, на підставі ордеру № 11 від 09.04.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 01.04.1987 р. № 131 (а.с. 7). У цій квартирі зареєстрована позивачка ОСОБА_1, її донька відповідачка у справі ОСОБА_2, та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Свідок ОСОБА_7, яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, у судовому засіданні пояснила, що тривалий час знає позивачку ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_2 Остання з 2011 року не проживає разом із матірю в квартирі останньої № 36 у будинку № 73 по вул. Калініна в м.Костянтинівка Донецької області, веде аморальний спосіб життя. Старший онук ОСОБА_3, фактично з дня свого народження мешкає разом із бабусею. Відповідачка проживала у цивільному шлюбі із співмешканцем, народила від нього двох дітей, але у 2014 році їх обох позбавили батьківських прав і позивачку призначили опікуном над двома онуками. Відповідачку за місцем її реєстрації вона не бачила декілька років. Речей останньої в квартирі у позивачки немає.

Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 з липня 2011 року мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_4, та вони були зареєстровані батьками двох спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеному комісією служби у справах дітей виконкому Костянтинівської міської ради за вказаною адресою від 15 квітня 2013 року (а.с. 8).

Відповідачка ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_4 систематично застосовували фізичне насильство щодо дітей, нехтували виконанням батьківських обовязків, зловживали спиртними напоями. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2014 року у цивільній справі № 233/5748/14-ц, яке набуло законної сили 02 грудня 2014 року, відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позбавлені батьківських прав відносно всіх дітей (а.с. 9-10). Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради позивачка ОСОБА_1 призначена опікуном над двома онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12). Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.05.2015 року, який набув законної сили 23 червня 2015 року, відповідачку ОСОБА_2 засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на один рік (а.с. 26).

Згідно актів обстеження, складених представниками житлово-експлуатаційної організації за участі сусідів від 15.01.2015 року, 19.03.2015 року та 08.06.2015 року, відповідачка ОСОБА_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_2, власником якої є позивачка ОСОБА_1 з червня 2011 року (а.с. 15-17).

Тому суд вважає встановленим, що з 2011 року відповідачка в квартирі АДРЕСА_2 не мешкає без поважних причин, не є власником квартири, не бере участі у сплаті платежів по її утриманню, де вона зареєстрована, що перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні належною їй квартирою, порушує право власності позивача на вказану квартиру.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала у своїй заяві наданій суду проти наведених у позові доводів в частині термінів відсутності у квартирі за місцем постійної реєстрації з червня 2011 року, не навела інших доводів та не надала доказів в обґрунтування своїх заперечень.

У звязку з наведеним суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнавши відповідачку ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового здору в сумі 243,60 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 167, 168, 170 ЖК України, ст. ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилась 01 травня 1982 року в м.Костянтинівка Донецької області (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя