Справа №482/290/15-ц 22.09.2015 22.09.2015 22.09.2015
Провадження №22-ц/784/2269/15
Головуючий у першій інстанції Гажа О.П.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Новоодеська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання прав власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И Л А

24 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Новоодеська державна нотаріальна контора, про визнання прав власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позивач зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом за земельну ділянку площею 6.75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6.75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_5, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішенням Новоодесього районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: Державний акт про право власності на земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, суд першої інстанції, вірно виходив із того, що звернення до суду з цими вимогами є безпідставним, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_9 на підставі державного акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 22 вересня 2002 року належала земельна ділянка площею 6.75 га в межах Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с 9).

19 листопада 2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В. було посвідчено заповіт ОСОБА_9, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вона площею 6.75 га кадастровий НОМЕР_2, що розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка одержана із земель КСП «Бузький» Новоодеського району Миколаївської області, проект якої складений згідно рішення №5 від 27 жовтня 2001 року Бузької сільської ради вона заповідала ОСОБА_4( а.с.16).

31 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського округу Нікою Н.В. було посвідчено заповіт ОСОБА_9, яким все належне їй на день смерті майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все, що буде належати їй за законом і вона буде мати право заповідала ОСОБА_5 ( а.с.73)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла ( а.с.75)

Із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом від 19 листопада 2012 року після смерті спадкодавця, 11 лютого 2015 року до Новоодеської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 Нотаріусом було відкрито спадкову справу за № 31/2015 ( № у спадковому реєстрі №57096136).

27 лютого 2015 року до цієї ж нотаріальної контори звернувся ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування заповітом від 31 жовтня 2012 року та заявою про прийняття обов'язкової частки за заповітом від 19 листопада 2012 року ( а.с.71,72).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її..

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 з 14 липня 2014 року ( тобто на час відкриття спадщини) є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. А отже, має право на обов'язкову частку у спадкову майні за заповітом на ім'я ОСОБА_4

Листом- роз'ясненням від 26 лютого 2015 року державний нотаріус повідомила позивача про наявність перешкод у спадкуванні майна у визначеному законом порядку із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом не виносилась.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно з п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Із відповіді нотаріуса і наданої копії спадкової справи вбачається, що в ній наявний оригінал державного акту про право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_9 Тобто, можливість отримання свідоцтва про право на спадщину у встановленому законом порядку позивачем не втрачена.

Більш того, як пояснила представник позивача у суді апеляційної інстанції з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до державного нотаріуса ОСОБА_4 не звертався, постанови про відмову у видачі такого свідоцтва не отримував.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аргументи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач ОСОБА_5 не має права на отримання обов'язкової частки не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки позов позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом пред'явлено з інших підстав - неможливістю отримання свідоцтва за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а не в зв'язку з невірним розрахунком державним нотаріусом спадкового майна та відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину з цих підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на теперішній час відповідач не є інвалідом III групи не заслуговують на увагу, оскільки для виникнення права на отримання обов'язкової

частки має значення такий стан особи саме на час відкриття спадщини, а не на час видачі свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: