Номер провадження: 22-ц/785/5934/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Приморського районного суду м. Одесивід 14 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ "Кей-Коллект" про визнання недійсних прилюдних торгів,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду міста Одеси із позовною заявою та заявою про збільшення позовних вимог до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ "Кей-Коллект" та просила суд визнати проведені Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України електронні торги № 23633 - квартири під номером АДРЕСА_1, які відбулися 18.12.2014 р., реєстраційний номер лота: 19885 - недійсними; скасувати Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 25 грудня 2014 року, а саме: квартири під номером АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що вона є власником квартири під номером АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 21.07.2006 року. 19.01.2015 року до її квартири ввірвались незнайомі їй люди та показали документи, що квартира придбана ними з аукціону на прилюдних торгах і вони на сьогоднішній час є власниками її квартири. Вона будь-яких повідомлень про проведення торгів не отримувала та не була повідомлена про те, що належна на праві приватної власності квартира під номером АДРЕСА_1 виставлена на прилюдні торги. Вважає, що прилюдні торги проведені з численним порушенням вимог діючого законодавства і повинні бути визнані недійсним.

Представник позивача з'явився в судове засідання та підтримав позовну заяву повному обсязі, просив суд задовольнити її з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

Представник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з'явився в судове засідання, проти задоволення позовної заяви заперечував, посилаючись на норми ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначаючи про те, що твердження позивачки про неотримання висновків експертної оцінки її майна та несповіщення її про початок процедури реалізації спірної квартири не є таким, що відповідає дійсності, оскільки в рамках зазначеного закону державним виконавцем рекомендованим листом за адресою боржниці було надіслано необхідні документи та надано телефонограму, що зафіксовано документально.

Представник ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України з'явилася до судового засідання проти задоволення позовної заяви заперечувала, посилаючись на норми ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014р № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів). Нею надано та залучено до матеріалів справи копії газет «Рекламний кур'єр» від 1-7.12.2014 р. за №49 (471) та «Наш город» від 22.11.2014 р. за №45 (482), в яких здійснювались оголошення про проведення електронних торгів з продажу іпотеки. Вважає, що позивачка була сповіщена про проведення електронних торгів належним чином та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 з'явився в судове засідання, проти задоволення позовної заяви заперечував, зазначаючи, що відповідач є добросовісним набувачем, так як приймав участь в електронних торгах та сплатив грошові кошти в повному об'ємі, виконавши таким чином необхідну умову для отримання права власності на спірний об'єкт нерухомого майна.

Рішенням суду позов задоволений в повному обсязі. Були визнані недійсними проведені Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронні торги № 23633 - квартири під АДРЕСА_1, які відбулись 18.12.2014 року, реєстраційний номер лота: 19885. Також був скасований Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 25 грудня 2014 року, а саме: квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Незважаючи на неодноразові виклики, ОСОБА_3 та її представник до суду апеляційної інстанції не з'являються, позивачка відмовляється від отримання повістки, про що свідчить повідомлення поштового працівника «ІнтерСітіПост», а тому відповідно до ч.8 ст.76, ч.2 ст.305 ЦПК України вона вважається повідомленою, її неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що позовні вимоги законні та обґрунтовані.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 18.12.2014р. Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проведені електронні торги №23633 - квартири під номером АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота: 19885, та державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 25 грудня 2014 року, а саме: квартири під номером АДРЕСА_1. Відповідно до реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції, державним виконавцем було направлено лист на ім'я позивачки, відповідно до телефонограм від 23.06.2014р. та 22.08.2015р. державним виконавцем було надано усну інформацію позивачці про те, що до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшов звіт про незалежну оцінку майна та про передачу квартири на реалізацію.

Суд критично поставився до зазначених сповіщень, у зв'язку з тим, що з реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції незрозуміло що саме було направлено на ім'я позивачки та відсутнє підтвердження отримання нею кореспонденції. Щодо телефонограм, то суд звернув увагу на те, що окрім відсутності зазначеного телефону, з якого відбувався дзвінок-повідомлення на ім'я позивачки, наявність та правомірність такого виду сповіщення боржника не передбачена нормативно-правовими актами, державний виконавець має право використання телефонограм для прискорення проведення відповідних функцій, наділеними державою, та з метою комунікації зі сторонами провадження, але ніяк ні з метою підтвердження виконання сповіщення та надання матеріалів на ознайомлення.

Відповідно до ч. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та ч. 4 ст.43 Закону України "Про іпотеку" організатор проведення прилюдних торгів зобов'язаний повідомити боржника письмово, як іпотекодавця, не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів в засобах масової інформації, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна.

З зазначених норм закону суд зробив висновок про необхідність підтвердження сповіщення позивачки про початкову ціну продажу майна та про день, час і місце проведення прилюдних торгів.

Таким чином на підставі наданих позивачем доказів, судом першої інстанції було встановлено, що реалізація заставного майна, була проведена без належного сповіщення позивачки, чим порушено її майнові інтереси, а прилюдні торги, що оскаржуються, були проведені з порушенням процедури проведення, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Майнові інтереси позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного.

12 вересня 2012 року Печерським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист, про стягнення грошової суми з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» у розмірі 1 767 244.79 грн.

11 листопада 2013р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції складено Акт опису та арешту майна.

22 квітня 2014 р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесена Постанова про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на майно боржника, а саме квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнатну квартиру , житловою площею - 50,9 кв.м., загальною площею - 86,7 кв.м. (надалі - спірне майно).

Для визначення ринкової вартості спірного майна державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції буле призначено суб'єкта оціночної діяльності та зобов'язано його надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань визначення початкової вартості для реалізації майна з публічних торгів.

На виконання цієї постанови складено звіт про оцінку спірного майна. Згідно із цим звітом про оцінку вартість арештованого майна - об'єкта нерухомості становить 960 444,00 грн. (без ПДВ).

Після надходження до відділу звіту експертної оцінки майна боржника державним виконавцем було зателефоновано боржниці та повідомлено її про надходження зазначеного звіту та визначену вартість спірного майна. Жодних заперечень щодо оцінки боржницею висловлено не було, що підтверджується відповідною телефонограмою від 23.06.2014р. Крім того, державним виконавцем, за адресою боржниці рекомендованим листом було надіслано висновки щодо вартості спірного майна, про що свідчать наявні докази в матеріалах справи та виконавчого провадження.

22 серпня 2014р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції спірне майно передано на реалізацію з електронних торгів.

09 жовтня 2014р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі листа Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 01.10.2014р., про те, що аукціон по реалізації спірного майна не відбувся у зв'язку з відсутністю покупців, було складено Акт переоцінки майна, відповідно до якого ціна спірного майна, на повторному аукціоні становитиме 99% від стартової ціни на аукціоні, а саме 950 839,56 грн.

Наступні електронні торги з реалізації спірного майна були призначені на 10.11.2014р. о 9 год. 00 хв., однак, також не відбулися через відсутність покупців, у зв'язку із чим державним виконавцем було проведено повторну уцінку арештованого майна на 1% від початкової вартості з урахуванням уцінки.

Згідно з актом уцінки майна від 13.11.2014 вартість майна з урахуванням повторної уцінки становила 941 331,16 грн. Спірне нерухоме майно було реалізовано на електронних торгах 18.12.2014, про що складено протокол №23633 проведення електронних Торгів. Відповідно до цього протоколу переможцем електронних торгів став ОСОБА_2.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Судом першої інстанції було зазначено, що боржниця не була належним чином сповіщена щодо звіту пре незалежну оцінку її нерухомого майна, проте державним виконавцем до суду надавалася завірена копія реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції від 10.07.2014 року, завірена копія супровідного листа щодо надіслання копії висновків про незалежну оцінку майна із вихідним №28529 від 01.07.2014 року та копія квитанції щодо відправлення реєстру від 10.07.2014 року.

Згідно ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна наприлюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

В матеріалах справи наявні докази, яки свідчать про те, що Позивач була належним чином повідомлена про оціночну вартість спірного майна, але не скористалась своїм правом на її оскарження.

Предметом позову є визнання прилюдних торгів від 18.12.2014р. недійсними, а судом першої інстанції встановлено порушення при їх проведенні вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо оцінки арештованого нерухомого майна.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову з визнання електронних торгів недійсними, ґрунтується на допущенних порушеннях державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», з чим неможливо погодитися на підставі наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс 12, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, тому підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження , накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24, 27, 32, 33, 55,57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку , передбаченому цим Законом( зокрема, ч.7 ст. 24 , ч. 4 ст. 26, ч.3 ст. 32, ч.3 ст. 36 , ч.2 ст. 57, ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення електронних торгів недійсними.

Як зазначається в правових позиціях Верховного Суду України по вищевказаній справи, при вирішенні справ про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Суд першої інстанції при визнанні прилюдних торгів недійсними також не врахував, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є одночасна наявність двох факторів: порушення норм закону при проведенні торгів і порушення прав і законних інтересів особи , яка їх оспорює. ОСОБА_3 не довела суду , чим саме результати електронних торгів порушують її законні майнові права та інтереси.

До правил проведення торгів належать норми трьох видів:

1)ті, які визначають процедуру підготовки проведення торгів;

2)ті, які регулюють порядок їх проведення;

3)ті, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

До порушення правил підготовки торгів слід віднести опублікування інформаційного повідомлення в неналежному виданні або порушення строку його опублікування (п.3.5 Тимчасового положення), невідповідність змісту інформаційного повідомлення вимогам, встановленим п.3.6 -3.10 зазначеного положення.

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового положення, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про іпотеку» спеціалізована організація не пізніше, ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотекипринаймні в двох місцевих друкованих засобах інформації повідомлення про проведень прилюдних торгів.

Відповідно до абзацу 12 п.1 Розділу І Тимчасового порядку, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є Організатором електронних торгів - державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене, відповідно до законодавства, на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Організатор забезпечує постійний доступ органам державної виконавчої служби, учасникам та спостерігачам до Системи з метою отримання відомостей про хід електронних торгів.

Згідно з абзацом 17 п.1 Розділу І, «Система - інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги;»

Як зазначено у абзаці другому п. 1, Розділу І Тимчасового порядку , «арештоване маймо - це рухоме або нерухоме майно боржника, на яке звернуто стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.»

Відповідно до п.2 Розділу II Тимчасового порядку, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень, готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до п'яти робочих днів.

Крім того, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

У такому випадку, якщо реалізації підлягає предмет іпотеки, відповідальний працівник не пізніше наступного робочого дня направляє Організатору заявку на публікацію повідомлення, зазначеного в пункті 5 розділу III цього порядку.

Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів та інша необхідна інформація.

Обґрунтування Позивачем своїх позовних вимог тим, що торги мають бути визнані недійсними по причині відсутності у засобах масової інформації будь-якого повідомлення щодо проведення майбутніх торгів є безпідставними і не відповідають дійсності.

Так, в двох місцевих газетах, що друкуються у місті Одесі: «Рекламний кур'єр» №49, від 01- 07.12.2014 року) та «Наш город», № 45 від 22.11.2014 року була розміщена інформація про електронні торги, яка повністю відповідала вимогам, зазначеним у п.п.6,9 Тимчасового порядку.

Позивач також стверджує, що не отримувала ніяких повідомлень про прилюдні торги, що відбудуться з приводу продажу належного їй арештованого майна.

Однак, зазначені аргументи Позивачем ніяким чином не підтверджуються: ні фактичними, ні документальними даними.

Крім того, Позивач була обізнана з тим, що її майно: квартира за вищеназваною адресою, є предметом іпотеки, на нього звернено стягнення. Зазначене майно арештовано державним виконавцем та здійснено експертну оцінку цього майна.

Окремо слід зазначити, що Організатор електронних торгів, не уповноважений на:

1)прийняття рішення про арешт майна;

2)прийняття рішення про реалізацію майна шляхом проведення електронних торгів;

3)внесення інформації до Системи - інформаційної системи, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги;

4)перевірку відомостей, що вносяться до Системи електронних торгів та законність дій відповідного ВДВС та регіонального органу ДВС.

Зазначені повноваження належать до компетенції Державної виконавчої служби України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що дії ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України жодним чином не свідчать про порушення прав Позивача.

Позивачем жодним чином не доведено, у чому саме полягає незаконність дій ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, а також у чому саме полягає невідповідність його дій чинному законодавству України.

Реалізація спірного арештованого майна на час проведення електронних торгів - 18.12.2014 року проведена відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014р. за № 427/25204, на підставі статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Одночасно з цим, згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2014р. №1255/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2014 року за №896/25673 „ Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5", з 1 липня 2014 року Одеська область прийняла участь у проведенні експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів .

Таким чином, Наказ Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №745/4038, «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», який раніше визначав порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на час проведення торгів, а саме, 18 грудня 2014 року, з продажу трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, на території Одеської області не діяв і не розповсюджувався на правовідносини, пов'язані з реалізацією арештованого майна з прилюдних торгів.

При таких обставинах, винесене рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, так як воно ухвалене без повних і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог, без підтвердження їх належними та допустимими доказами.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також суд порушив та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1-4 ; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одесивід 14 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ "Кей-Коллект" про визнання недійсних прилюдних торгів відмовити в повному обсязі.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков