Справа № 305/283/15-ц
Провадження по справі 2/305/270/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житла. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок №2, що розташований по вул.П.Мирного у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. У даному будинку вона проживає одна, однак з вересня 2014 року проживати у ньому не може, оскільки туди вселилася відповідачка, яка являлася рідною сестрою померлого батька позивачки - ОСОБА_5. Позивачка заробляє на життя наймаючись на різну роботу до людей, інколи через значну віддаленість роботи від будинку вона у ньому не проживає, а сусіди дивляться за будинком. Повернувшись у листопаді 2014 року додому вона виявила відповідачку, яка оселилася в будинку, на прохання звільнити його, ОСОБА_3 не реагує, за таких обставин ОСОБА_1 не може повноцінно володіти власним майном. Відповідачка не являється членом сім"ї позивачки, спільне господарство ними не ведеться, витрати по утриманню житла відповідачка не несе, письмових чи усних домовленостей щодо порядку спільного проживання та користування будинком між ними не було, отже позивачка вважає ОСОБА_3 такою, що самовправно зайняла чуже житлове приміщення, тому просить виселити відповідачку без надання іншого житла з житлового будинку №2 по вул.П.Мирного, у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області та стягнути в її користь судові витрати по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, та наполягали на задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позов вважає безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Момент виникнення права на захист у власників житла пов'язаний з моментом виникнення права власності, оскільки тільки власник повною мірою може використати належні йому права на захист. Правочини про відчуження чи набуття у власність будинку підлягають обов'язковій державній реєстрації і, відповідно, право власності на будинок виникає саме з моменту державної реєстрації документів, що встановлюють це право.

З матеріалів справи слідує, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 2, що розташований по вул.П.Мирного у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області.

З метою усунення будь-яких обмежень у здійсненні права власності на вищевказаний житловий будинок, позивачка має намір здійснювати власні майнові права безперешкодно, тому і звернулася до суду з даним позовом.

Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного заняття приміщення в будинку власника, що належить йому на праві приватної власності.

Згідно довідки виконкому Верхньоводянської сільської ради №253 від 20.04.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вересні 1968 року вибула з будинку №2 по вул.П.Мирного у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Відповідачкою в судовому засіданні було стверджено, що вона постійно проживає в будинку №174 по вул. 70-річчя Жовтня у селі В.Водяне, Рахівського району Закарпатської області. З оглянутого в ході розгляду справи паспорта відповідачки вбачається, що вона значиться зареєстрованою за адресою с.В.Водяне, вул.70-річчя Жовтня №174. Жодних доказів, які б підтверджували вселення ОСОБА_3 в будинок, що являється предметом позову, а також доказів досудового порядку вирішення даного спору ( попередження про виселення, тощо) суду не надано. З оглянутих в ході розгляду квитанцій про оплату електричної енергії за 2015 рік платником є ОСОБА_1, що також спростовує доводи позивачки про те, що вона не може проживати у спірному будинку, оскільки там оселилася відповідачка.

Згідно з ч.1,3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

Згідно ст.131 ЦПК України сторони зобов"язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Жодних клопотань до суду зі сторони позивачки про складнощі в отриманні доказів, чи про їх витребування в ході судового розгляду не поступало.

За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що будь-яких належних доказів того, що відповідачка, ОСОБА_3, проживає в будинку позивачки, який є предметом позову, суду не надано, обов"язок доказування покладено, згідно ст.131 ЦПК України, на сторони, суд вважає позов не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України слід відмовити позивачці у стягненні судових витрат з відповідачки в її користь.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 131, 209, 212-215, 218, 223, ЦПК суд,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з будинку без надання іншого житла - відмовити за недоведеністю.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного: ОСОБА_6