Справа №587/320/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Дашутін І. В.
Номер провадження 22-ц/788/1577/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення заподіяної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 січня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що у власності позивачки ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, на якому вона 20 серпня 2014 року о 16 годині 15 хвилин рухалась по проспекту Курському в м. Суми в бік центру міста. З вулиці Ковпака м. Суми виїздив вантажний автомобіль ЗИЛ - ММЗ 554М ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням водія - відповідача ОСОБА_5, який не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, під управлінням позивачки, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. У дорожньо-транспортній пригоді автомобіль ОСОБА_3 зазнав значних пошкоджень, тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду не покриту страховим відшкодуванням у сумі 6382 грн. 25 коп. та 6382 грн. 25 коп. моральної шкоди, 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 13008 грн. 10 коп.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 26.05.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Сумську обласну дирекцію НВСК «Оранта», а ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 16.06.2015 року було замінено співвідповідача на ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» і представник позивача просив стягнути шкоду з обох співвідповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду не покриту страховим відшкодуванням у сумі 510 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

На зазначене рішення представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову стосовно ОСОБА_5 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, стягнути суму майнової шкоди непокритої страховим відшкодуванням з ОСОБА_5 та заявлену у позові моральну шкоду.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду у частині відмови про стягнення непокритої страховим відшкодуванням суми збитків з ОСОБА_5 та вважає, що судове рішення у цій частині прийнято з невірним застосуванням ст.1194 ЦК України. Застосовуючи зазначену норму права, суд не надав ніякої оцінки наданим позивачем письмовим доказам про понесені нею витрати на ремонт автомобіля.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення представників відповідачів, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача завданої майнової та моральної шкоди, суд вважав, що останній не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог щодо заподіяння такої шкоди.

З такими висновками суду колегія суддів не може погодитись в повному обсязі, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що у власності ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому позивач 20 серпня 2014 року о 16 годині 15 хвилин рухалась по проспекту Курському в м. Суми в бік центру міста в районі перетину проспекту Курського з вулицею Ковпака по проїзній частині дороги, яка визначена як головна.

З вулиці Ковпака виїздив вантажний автомобіль ЗИЛ - ММЗ 554М ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, під управлінням ОСОБА_3, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів (а.с.6).

ОСОБА_6 мав поліс загальнообов'язкового державного страхування цивільно-правової відповідальності у СОД НАСК «Оранта» за яким ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складав 50000 грн. 00 коп., а розмір франшизи встановлювався в сумі 510 грн. 00 коп. (а.с.104). Страховик, у встановлений законом строк, та в передбаченому порядку був повідомлений про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 47, 104).

21-22 серпня 2014 року аварійним комісаром був оглянутий пошкоджений транспортний засіб про що складено Протоколи огляду транспортного засобу, в яких зазначено перелік пошкоджень автомобіля та їх опис. Даний протокол складено в присутності учасників ДТП і ними підписаний.

На підставі вищезазначеного протоколу 02.09.2014 року складено Дослідження № ВМ0574АК-02.09/5 за висновком якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження при ДТП складає 12916 грн. 75 коп. (а.с.49-54). Розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та вартості матеріального збитку, завданого його власнику, розраховано відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 року № 724/16740.

СОД НАСК «Оранта» було проведено розрахунок страхового відшкодування і його розмір за вирахуванням франшизи склав 12406 грн. 75 коп. (а.с.45-46). Страхове відшкодування від страхової компанії позивач отримала у розмірі 12406 грн. 75 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки №6 від 12 грудня 2014 року (а.с.9).

Оскільки, в момент дорожньо-транспортної пригоди між сторонами було взаємопорозуміння то ОСОБА_3, відразу після ДТП, віддала на ремонт автомобіль в організацію, на яку вказав ОСОБА_5, а саме, у приватну виробничо-комерційну фірму «Агросвіт». Відповідно до наряду-замовлення №220 ПВКП «Агросвіт», загальна вартість ремонтних робіт автомобіля з урахуванням витрат на евакуацію склала 2300 грн. (а.с.10).

Позивачкою ОСОБА_3 було надано суду копії товарних чеків на запасні частини та інші супутні матеріали до автомобіля на загальну суму 16489 грн., а усього, за твердженням позивачки, нею на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля було витрачено 18789 грн. (а.с.12-13).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Пунктом 22.1 ст.22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Зокрема, ст. 12.1 зазначеного вище Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Також ст.36.6 Закону передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Виходячи з вищезазначеного та з урахуванням того, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за страховим полісом складав 50000 грн. 00 коп., страхове відшкодування за вирахуванням суми франшизи в сумі 12406 грн.75 коп. в добровільному порядку було виплачено позивачці страховою компанією, в той час, як загальний розмір майнової шкоди заподіяної позивачці внаслідок ДТП становить 18789 грн. 00 коп., що не перевищує ліміт відповідальності, а тому саме на відповідача НАСК «Оранта» повинен бути покладений обов'язок по повному відшкодуванню заподіяної шкоди і тому відсутні підстави для покладення такого обов'язку на відповідача ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.1194 ЦК України.

При цьому колегія суддів виходить з того, що позивачкою було надано достатньо письмових доказів на підтвердження понесених нею витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, а саме : наряд-замовлення на проведення ремонтних робіт та копії товарних чеків на придбання запчастин до автомобіля (а.с.10-13).

Представники відповідачів в судовому засіданні не заперечували проти того, що обсяг запасних частин, зазначених в товарних чеках, наданих позивачкою і використаних нею для ремонту автомобіля, відповідає обсягу цих запчастин визначених в авто товарознавчому дослідженні проведеному представниками ТОВ «Гарант-АСІСТАНС». В той же час, вони не погоджуються із їх вартістю, зазначеною в цих товарних чеках і вважають її завищеною, але переконливих доказів на спростування доводів позивачки ними надано не було.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України вийти за межі апеляційної скарги та скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «НАСК «Оранта» та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з даного відповідача на користь позивачки майнової шкоди в сумі 5872 грн. 25 коп. (18789грн.00 коп. - 12406 грн.75 коп. - 510 грн. 00 коп.).

Також суддів вважає помилковим висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки моральної шкоди, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини зазначеного відповідача був пошкоджений її автомобіль, що привело до додаткових зусиль по організації її життя, вона вимушена була витрачати час та кошти на відновлення пошкодженого автомобіля, а тому рішення місцевого суду у цій частині необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із зазначеного відповідача на користь позивачки моральної шкоди в сцмі 500 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Судові витрати у справі вирішити в порядку передбаченому ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 липня 2015 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 5872 грн. 25 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 липня 2015 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -