Провадження по справі № 2/752/5434/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року м.Київ

Голосіївський районний міста Київа

в складі: головуючого-судді - Сальникової Н.М.,

секретаря - Олійник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 року позивачі звернулися до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, яка належить позивачам на праві приватної власності, проте останні позбавлені безперешкодної можливості користуватись та розпоряджатись належним їм майном, оскільки в даному житловому приміщенні зареєстровані відповідачі по справі, які не проживають більше одного року. Просили задовольнити позов, з викладених у ньому підстав, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням (а.с.3-6, 29).

Позивачі не прибули в судове засідання, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, наполягаючи на розгляді справи на підставі заявленого ними позову та наданих письмових доказів, надали згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, жодних клопотань завчасно про відкладення судового розгляду до суду не надсилали.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, з огляду на ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Стаття 41 Конституції України гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Приватна власність охороняється державою, що забезпечує його недоторканність і саме в чинність цього ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні.

У відповідності зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.97 р., яка згідно із ст.9 Конституції України є частиною законодавства, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Правом власності, згідно ч.1 ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом достовірно встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В квартирі, крім позивачів зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 / а.с.20/.

Згідно актів від 04.03.2015 року, 24.04.2014 року, 24.02.2014 року, 25.12.2013 року, 08.07.2015 року, відповідачі не проживають на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин /а.с.15-19/.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки власник має право користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, а відповідачі відсутні без поважних причин понад один рік, за відсутності домовленості між ними і власниками житла, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів, то вимога позивачів, з огляду на положення ст.405 ЦК України, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є правомірною і підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати /а.с.2/.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405 ЦК України, ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст.212-213,215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного обліку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн 60к.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подання до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Сальникова