Провадження №2/761/6112/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

06 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів наданих у позику, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015р. ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 16 грудня 2013 року в розмірі 1 056 882,05 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.12.2013 року позивач надав ОСОБА_2 у позику грошові кошти в розмірі 249 000,00 грн., факт передачі грошей підтверджується нотаріально посвідченим Договором позики. Також, 16.12.2013р. відповідачем була складена розписка, в якій він зобов'язався повернути позику в строк зазначений в даному Договорі у сумі 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 22% річних.

Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, станом на 19.05.2015 року заборгованість відповідача за договором позики становить 1 056 882,05 грн., яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 620 700,00 грн.; індекс інфляції за період з 16.06.2014 по 18.05.2015 рр. у розмірі - 309 729,30 грн.; заборгованості за відсотками у період з 16.06.2014 по 19.05.2015 рр. за користування позикою у розмірі - 126 452,75 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на підставі Договору позики від 16.12.2013 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 отримав у власність від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 249 000,00 грн. та зобов'язався повернути в строк до 16 червня 2014 року. (а.с. 5).

Також, 16.12.2013 року ОСОБА_2 була написана розписка, в якій останній зазначив, що отримав від від ОСОБА_1 гроші в розмірі 30 000,00 доларів США, що на момент надання позики, за офіційним курсом НБУ становить у розмірі 249 000,00 грн., які зобов'язався повернути в строк з урахуванням відсотків в розмірі 22% річних (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку прийнятому у Постанові ВСУ від 18.09.2013р. по справі 6-63цс13, який у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїх діяльності нормативно-правовий акт, що містть зазначену норму права, та для всіх судів України.

Зокрема, у даній справі встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі , що підтверджується у пункті 9 його умов, де вказано про те, що у день підписання вказаного договору грошові кошти позичальник отримав від позикодавця (а.с. 5).

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт не виконання боржником зобов'язання за Договором позики від 16.12.2013 року, грошові кошти в сумі - 30 000 доларів США не повернуті, а вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК Україн позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Оскільки у розписціі від 16.12.2013р. передбачено сплату - 22% річних за користування грошовими коштами, а отже відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України їх розмір за період з 16.06.2014 по 19.05.2015 із суми боргу - 620 700,00 грн., а тому підлягає до стягнення сума заборгованості по процентам в розмірі - 126 452,75 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що позивач розрахував грошові кошти по курсу доллару США до гривні станом на 19.05.2015, відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, що становить: 1 дол. США - 20,69 грн., тому суд приймає до уваги наданий розрахунок.

Таким чином, 30 000 доларів США (сума боргу) х 20,69 грн. = 620 700,00 грн.

Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно із розрахунком станом на 19.05.2015р.заборгованість відповідача за договором позики становить 1 056 882,05грн., яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі -620 700,00 грн.; індекс інфляції за період з 16.06.2014 по 18.05.2015 рр. у розмірі - 309 729,30 грн.; заборгованості за відсотками у період з 16.06.2014 по 19.05.2015 рр. за користування позикою у розмірі - 126 452,75 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, а отже зобов'язаний повернути Позивачу борг в розмірі 1 056 882,05 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів наданих у позику - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 16.12.2013 року, яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 620 700,00 грн.; індекс інфляції за період з 16.06.2014 по 18.05.2015 рр. у розмірі - 309 729,30 грн.; заборгованості за відсотками у період з 16.06.2014 по 19.05.2015 рр. за користування позикою у розмірі - 126 452,75 грн., усього в розмірі 1 056 882 (один мільйон п'ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: