У х в а л а

23 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Яреми А.Г.,-
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Коцюбинська селищна рада Київської області, про поділ будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову, ОСОБА_4 зазначила, що вона являється власником 27/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_6

Інші 23/50 частини будинку належать відповідачці, ОСОБА_5, на які вона набула право власності від ОСОБА_7, яка успадкувала цю частину після смерті ОСОБА_8

За будинком відповідно до рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 26 березня 2002 року № 52/10 закріплена земельна ділянка площею 1 082 кв. м. Між співвласниками не вирішено спір щодо порядку користування земельною ділянкою.

Не погоджуючись із позовом, ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про поділ будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою. Мотивуючи свої вимоги тим, що попередні співвласники будинку, її батько ОСОБА_8 та баба позивачки ОСОБА_9 користувалися земельною ділянкою за взаємною домовленістю, спорів між ними не було. Але, починаючи з 2000 року, співвласниця будинку ОСОБА_6 почала встановлювати на земельній ділянці паркани і з того часу між ними існує спір з приводу користування землею

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2015 року первісний позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково

У порядку розподілу в натурі будинку, розташованого по АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_4 право власності на приміщення будинку та надвірні споруди: 1-1 коридор площею: 4,3 кв. м, 1-2 кухня площею 6,9 кв. м, 1-3 ванна площею 6,0 кв. м. 1-4 житлова площею 7,7 кв. м, 1-5 - житлова площею 10,5 кв. м, 1-6 коридор площею 5,1 кв. м, 1-7 житлова площею 18,0 кв. м, 1-8 веранда площею 3,2 кв. м, ґанок, погріб з шийкою літ. «Б», сарай літ. «М», вбиральня літ. «П», гараж літ. «Р», навіс літ. «С», навіс літ. «Т», хвіртка № 1, яма вигрібна № 5, частка яких у будинку складає 27/50 частини будинку.

У порядку розподілу в натурі будинку, розташованого по АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_5 право власності на приміщення будинку та надвірні споруди: 2-1 коридор площею 4,2 кв. м, 2-2 передпокій площею 12,2 кв. м, 2-3 житлова кімната площею .8,1 кв. м, 2-4 коридор площею 4,1 кв. м, 2-5 коридор площею 6,5 кв. м, 2-6 санвузол площею 6,4 кв. м, 2-7 кухня площею 7,6 кв. м, 2-8 коридор площею 5,8 кв. м, 2-9 коридор площею 24,6 кв. м, 2-10 санвузол площею 3,4 кв. м, 2-11 житлова кімната площею 25,1 кв. м, 2-12 житлова кімната площею 3. м, 2-13 передпокій площею 22,7 кв. м, балкон площею 1,1 кв. м, гараж літ. «З», сараї літ. «О», «У», вбиральню літ. «Д», огорожу № № 2, З, 4, вигрібну яму № 6, вимощення П, частка яких у будинку складає 23/50 частини будинку.

Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,1078 га за третім варіантом висновку судової .будівельно-технічної експертизи від 17 лютого 2014 року № СЕ-1-1-293/14 та виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 656,0 кв. м, а в користування ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 422,0 кв. м.

Апеляційний суд Київської області, з висновками якого погодився вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, своїм рішенням від 1 липня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції у частині визначення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1078 га, ухвалено у цій частині нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_4 задоволено частково, а зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0 1078 га, виділивши в користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 582,0 кв. м, а в користування ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 496,0 кв. м.

8 жовтня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року.

У заяві ОСОБА_10 просить скасувати судові рішення апеляційної та касаційної інстанції у справі та залишити в силі рішення суду першої інстанції, на підставах передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм статей 88, 120 ЗК України.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції статей 88, 120 ЗК України заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року та від 3 квітня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що позивачем по справі, ОСОБА_4, не було доведено обставин щодо існування між попередніми співвласниками будинку угоди щодо користування земельною ділянкою.

Разом з тим, в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року та від 3 квітня 2013 року, касаційний суд, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив із того, що суди першої та апеляційної інстанції не встановили фактичних даних щодо наявності між співвласниками житлового будинку угоди про добровільне визначення порядку користування й розпорядження земельною ділянкою. Також суди не дали належної оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, в ухвалі суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, суд обґрунтовує своє рішення недоведеністю факту наявності угоди між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою, в той час як у наведених заявником судових рішеннях як прикладах неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, суди виходили з того, що першою та апеляційною інстанцією не було перевірено доводів про визначення співвласниками порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Коцюбинська селищна рада Київської області, про поділ будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Сімоненко В.М.
Гуменюк В.І. Ярема А.Г.