Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-103/10
РІШЕННЯ
Іменем України
13 квітня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,
при секретарі Вєтошкіної Ю.В.,
за участю:
представника позивача Руденко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Миколаївгаз» (далі ВАТ «Миколаївгаз») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2010 року ВАТ «Миколаївгаз» звернулося до суду з позовом до
відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги (спожитий природний газ) в сумі 95 грн. 90 коп.
В позові зазначало, що відповідач та члени його сім`ї, які мешкають за адресою:
АДРЕСА_1 , відповідно до договору користувалися газовими приладами та споживали природний газ, але оплачували надані послуги не вчасно та не в повному обсязі. Тому просило стягнути з нього на свою користь за спожитий природний газ зазначену суму заборгованості, яка утворилася за період з 1 січня 2009 року по 1 листопада 2009 року, а також понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.
Під час розгляду справи ухвалою суду до участі в ній було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 колишню дружину відповідача, яка мешкала разом з ним в зазначеній вище адресі.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, заперечували проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Так, судом було встановлено, що відповідач за особовим рахунком № НОМЕР_1 є абонентом Первомайського УЕГГ ВАТ «Миколаївгаз» і споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього до 8 грудня 2009 року в помешканні була зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 .
Згідно вимог ст. 714 ЦК України, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 10, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ від 09 грудня 1999 року № 2246, «Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків)», затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2002 року №620, споживач зобов`язаний був щомісячно вносити плату за надані послуги з газопостачання згідно діючих тарифів на газ та на підставі встановлених норм споживання. Плата за надані послуги повинна була вноситися абонентом не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем.
Відповідач отримував комунальні послуги вчасно, належної якості і користувався ними.
В той же час, позивач посилається, що відповідач зі своєї сторони отримані послуги оплачував не в повному обсязі, тому згідно його особового рахунку за період з 1 січня 2009 року по 1 листопада 2009 року за ним рахується заборгованість за спожитий газ в сумі 95 гривен 90 копійок.
При цьому слід зазначити, що відповідач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11 травня 2006 року військовим комісаріатом є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Дані пільги повністю звільняють його від сплати спожитих комунальних послуг, в тому числі і від сплати за спожитий природний газ.
Однак, дана пільга не розповсюджувалася на відповідачку, тому позивач здійснював нарахування за спожитий газ на неї як члена сім`ї відповідача.
В той же час, з 2 січня 2009 року ОСОБА_2 не проживала за адресою:
АДРЕСА_1 , а мешкала в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Ладижинської сільради від 30 березня 2010 року.
Ст. 3 ЦК України передбачено, що одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Також, ч. 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
За такого, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем споживання газу на двох осіб є безпідставним, оскільки в дійсності такого споживання не було, а навпаки належними доказами підтверджено, що відповідачка
ОСОБА_2 з 2 січня 2009 року не мешкала за адресою споживання комунальних послуг і їх не отримувала.
Суд критично оцінює посилання представника позивача про обов`язок власника особового рахунку повідомляти про зміну видів споживання послуг та вчасне надання підтверджуючих документів з метою проведення подальшого перерахунку, так як при порушенні даного обов`язку не може застосовуватися відповідальність у вигляді нарахування вартості послуг, які в дійсності не були отримані та спожиті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову відкритого акціонерного товариства «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 95 (дев`яносто п`ять) грн. 90 коп. відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заява про апеляційне оскарження.
Суддя: