Справа № 523/9860/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.,

при секретарі Плахуті А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми позики у розмірі 1107000 грн., проценти від суми позики у розмірі 327035,09 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 84762,84 грн. посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір позики грошових коштів на суму 50000 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 10.10.2012 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки грошей він не брав у позивача, розписка написана після гри в карти.

Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з представленої розписки, складеної 10.10.2012 року ОСОБА_2, останній зобовязався віддати ОСОБА_1 50000 доларів США, з яких 30000 доларів США до 26 жовтня 2012 року, а 20000 доларів до 15 січня 2013 року (а.с.5).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_2 пояснив, що позивач до подання позову до суду був його товаришем, разом вони часто грали в карти, і в той день, він знаходився на підпитку, вони умовно грали на гроші, хоча раніше цього не робили, оскільки він програвав, написав таку розписку, однак при цьому грошей у них не було.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зміст представленої розписки не відповідає умовам укладення договору позики, отже, суд приходить до висновку про відсутність договірних відносин позики між позивачем та відповідачем, оскільки останній не вказував, що брав гроші у борг саме у позивача і тому зобовязується їх повернути позивачу.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони на підставі статей 509, 1046 ЦК України не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: