Справа 206/3259/15-ц
Провадження 2/206/970/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"23" вересня 2015 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я.,

за участю секретаря Пучкової О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2015р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що із 7 вересня 2007р. перебуває із відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі і проживала із ним разом до липня 2009р, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

З липня 2009р. відповідач не надавав кошти на потреби сім'ї, в тому числі дитину, а тому вона вважає, що в добровільному порядку відповідач сплачувати аліменти не буде.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов просила задовольнити, справу розглянути заочно.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду судом повідомлено за місцем фактичного проживання.

У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, із 7 вересня 2007р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5).

З 2009р. відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину.

Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи.

Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. Право на звернення до суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, якщо батьки мешкають окремо, належить тому з батьків з яким мешкає дитина. З матеріалів справи встановлено, що на даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, ч. 4 ст. 169, 209, 213, 215, 224, 225, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2015р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 243грн.60коп.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

С У Д Д Я : Г.Я. Маймур