Провадження № 2/344/4390/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Хоростіля Р.В.,

секретаря Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №24/08-МК, укладеного 17.03.2008р. між Банком «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1, банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 799700грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором на термін до 16.03.2023р. Нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється в розмірі 18% річних. Позичальник взяв на себе зобов'язання сплачувати заборгованість та проценти щомісячно у термін з 26 по останнє число кожного місяця. Зазначає, що свої зобов'язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує, порушує графік погашення основної суми кредиту та відсотків у зв'язку з чим його заборгованість становить 3205358,02грн., з яких: 359273,44грн. - сума заборгованості за відсотками (строковими та простроченими) за період з 10.02.2013р. по 31.07.2015р.; 2846084,58грн. - пеня, яку просив стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача - Новосад С.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просила позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, покликаючись на викладені в письмовому запереченні (а.с.38) обставини, просила суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки, нарахованої за рік до подання позову, застосувавши до даних позовних вимог позовну давність та зменшити суму нарахованої неустойки до рівня десяти процентів від суми основного зобов'язання.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає наступне.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17.03.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №24/08-МК (а.с.4-6), згідно з яким банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 799700грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентною ставкою 18%, встановленими договором на термін до 16.03.2023р., на споживчі цілі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 кредитного договору № 24/08-МК від 17.03.2008р. встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.11-12) ОСОБА_1 порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим станом на 31.07.2015р. має непогашену заборгованість у розмірі 3205358,02грн., з яких: 359273,44грн. - сума заборгованості за відсотками (строковими та простроченими) за період з 10.02.2013р. по 31.07.2015р.; 2846084,58грн. - пеня.

Крім цього, рішенням суду від 14.02.2013р. позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за вказаним вище у розмірі 1044344,44грн., що підлягають з вартості предмета іпотеки, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 17.03.2008р. (а.с.7-8), а рішенням суду від 26.09.2013р. позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково та стягнуто з відповідача за цим же кредитним договором заборгованість у розмірі 1351899,69грн. (а.с.9-10).

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором відповідачем та його представником суду не подано.

Суд також вважає, що зроблена представником відповідача заява про сплив позовної давності до задоволення не підлягає, оскільки позивачем заявлено вимогу щодо сплати відсотків за період з 10.02.2013р. по 31.07.2015р. та пені за останній рік - за період 31.07.2014р. по 31.07.2015р. З позовом до суду представник позивача звернувся 26.08.2015р., у зв'язку з чим давність за цими вимогами на глибоке переконання суду у розумінні ст.ст. 256-268 ЦК України не сплила.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, з урахуванням викладеного вище, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 289743,36грн., що становить 25 відсотків від загальної суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з непогашеного тіла кредиту у розмірі 799700грн. та відсотків за період з 10.02.2013р. по 31.07.2015р. у розмірі 359273,44грн.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним позов задоволити частково, стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 649016,80грн., з наступного розрахунку: 359273,44грн. відсотків за період з 10.02.2013р. по 31.07.2015р. + 289743,36грн. пені у зменшеному розмірі.

Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 551, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що знаходиться по вул. Артема, 60 в м. Київ, 04050 (), заборгованість за кредитним договором № 24/08-МК від 17.03.2008р. у розмірі 649016 (шістсот сорок дев'ять тисяч шістнадцять) гривень 80коп., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Івано-Франківський міський суд.

Головуючий-суддя Р.В. Хоростіль

Повне рішення складено 27 жовтня 2015 року.