Провадження № 2/756/5737/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку він прийняв в спадщину 21 липня 2009 року після смерті його батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2015 році позивач виявив намір здійснити правочин щодо продажу зазначеної квартири, у зв'язку з чим звернувся до органів реєстраційної служби, де дізнався, що все його майно перебуває в обтяженні на підставі постанови районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 522/6 від 03 липня 2003 року.

Позивач зазначив, що у липні 2015 року він звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві з заявою щодо зняття арешту з його майна, однак відділом було відмовлено в задоволенні такої заяви, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1

За таких обставин, позивач просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 522/6 від 03 липня 2003 року, все нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Зазначила, що позивачу невідомо з яких підстав у 2003 році державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все його майно, в інтересах якої особи накладено арешт на майно також невідомо.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняв у спадщину від свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2009 року.

Державним виконавцем районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції було винесено постанову № 522/6 від 03 липня 2003 року, якою накладено обтяження на все майно ОСОБА_1 у вигляді арешту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що постановою районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 522/6 від 03 липня 2003 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1

Позивач звертався до відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ м. Києва з приводу зняття арешту з його майна, однак відповідачем відмовлено у вчинені вказаної вище дії, оскільки на виконанні у ВДВС відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 Попередні виконавчі провадження завершені та знищені за строком зберігання.

Відтак, виконавче провадження, в рамках якого була винесена зазначена постанова, на теперішній час на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не перебуває, в зв'язку із чим необхідність у забезпеченні виконання виконавчого документу шляхом накладення арешту на все майно позивача на даний час відсутня.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує звільнити з-під арешту, накладеного постановою районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 522/6 від 03 липня 2003 року, все нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції м. Києва від 03 липня 2003 року, № 522/6, все нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко