Єдиний унікальний номер 741/201/15-ц
Провадження № 2/741/121/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 06 березня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мотляха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зазначивши, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала його (позивача) рідна тітка - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі не може, в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті тітки.

В судове засідання позивач не з'явився, його представник ОСОБА_3 направив заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача.

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова направив до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння (а.с. 8) та копією довідки виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради (а.с. 7).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, як єдиному члену колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_2

З копії спадкової справи № 381/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 (а.с. 24-30) вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті останньої.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 136/02-31 від 5 лютого 2014 року (а.с. 9).

З матеріалів справи видно, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 10-14).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1223 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, власником житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 36,8 кв. м, житловою площею 23 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, погріб, літня кухня, веранда до літньої кухні) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв