Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4233/15-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В. Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ПАТ „УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2015 року,

встановила:

В квітні 2015 року ПАТ „УкрСиббанк" звернулося до суду із позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №0 від 16.11.2007 року в розмірі 28392,18 доларів США, з яких 27501,18 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 891,00 долар США заборгованість по процентах, та пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в розмірі 1138,64грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що боржник порушила графік погашення кредиту, що надає банку право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, відсотків та пені.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на неповноту з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що позивач не довів передачі відповідачу кредитних коштів, не підтвердив цього факту первинними фінансовими документами, не обґрунтував розмір заборгованості. Суд безпідставно не застосував позовну давність, порушував принцип рівності сторін, не забезпечив реалізацію відповідачем процесуальних прав.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 16.11.2007 року ОСОБА_1 уклала із АКІБ „УкрСиббанк" кредитний договір на суму 30000доларів США під 12,9% річних строком до 16.11.2028 року, а 10.02.2009 року - додаткову угоду, якою строк дії договору продовжений до 16.11.2034 року та змінено схему погашення кредиту. 16.11.2007 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір поруки, а 15.04.2009 року - додатковий договір про надання згоди на забезпечення зміненого основного зобов'язання. Вказані договори є чинними. ОСОБА_1 не зверталася до суду із позовами про визнання кредитного договору та додаткової угоди до нього неукладеними або недійсними.

Боржник порушила умови кредитного договору і станом на 07.04.2015 року заборгувала банку 28392,18 доларів США, з яких 27501,18 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 891,00 долар США заборгованість по процентах, а також пеню пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в розмірі 1138,64грн. Наведене підтверджується детальним розрахунком, наданим позивачем (а.с.24-40).

Наслідком порушення позичальником договору про повернення позики частинами є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики в разі прострочення повернення чергової частини (ч.2 ст.1050 ЦК України). Така умова передбачена розділом 6 кредитного договору. Згідно пункту 4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та процентів боржник сплачує банку пеню.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст.554 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 заявила про застосування позовної давності. Проте, як вбачається з довідок-розрахунків, вона в невеликих розмірах, але систематично погашала заборгованість по тілу кредиту (останній платіж внесений 26.09.2014 року) та по процентах (останній платіж внесений 03.02.2015 року).

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не брала участі в розгляді справи особисто. Її представнику була забезпечена можливість реалізації процесуальних прав - він брав участь в судових засіданнях, надавав пояснення, заявляв клопотання і відводи. Зокрема, 19.05.2015 року заявляв письмове клопотання про відкладення розгляду справи і ознайомлення з її матеріалами, після чого з матеріалами справи ознайомився 02.07.2015 року (а.с.69). Щодо отримання копій технічного запису, головуючий у судовому засіданні роз'яснив ОСОБА_3 обов'язок оплатити судовий збір для їх отримання.

Суд першої інстанції повно і правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку доказам. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Залишити без змін рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили. Головуюча: Судді: