АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Богацькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БАН», в інтересах якого діє Поліщук МарянаАнатоліївна,

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАН» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Богадар», третя особа з самостійними вимогами: Товариство з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджис» про визнання патенту НОМЕР_1 недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2011 року позивач - компанія Публічне акціонерне товариство «БАН» (далі - ПАТ «БАН») звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Богадар» (далі - ТОВ «Богадар») про визнання недійсним патенту на винахід НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зобов'язання внести відповідні відомості про це до Державного реєстру патентів України на промислові зразки та здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Під час перебування справи у провадженні суду свою заяву про вступ із самостійними вимогами щодо предмету спору подала третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджис» (далі - ТОВ «Квас Бевериджис»). Третьою особою заявлені аналогічні вимоги про визнання патенту на винахід недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач та третя особа посилались на порушення відповідачами п. «а» та п. «г» Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: невідповідність запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону, та видачу патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «БАН» та ТОВ «Квас Бевериджис» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_1 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1»та зобов'язати Державну службу інтелектуальної служби України внести відомості про визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_1 до Державного реєстру патентів України на винаходи та здійснити про це публікацію у офіційному бюлетені «Промислова власність».

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача ПАТ «Бан» - Семеній Ю.М. та УколовО.Л. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України - Саламов О.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ТОВ «Богадар», ТОВ «Квас Бевериджис» та ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги стосуються лише висновків суду в частині встановлених обставин щодо відповідності запатентованого винаходу умовам патентоздатності. Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання патенту недійсним з підстав, передбачених п. «г» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23.02.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки (правонаступник - Державна служба інтелектуальної власності України) з заявою про видачу патенту України № а, назва винаходу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної відділом біотехнології Укрпатенту, встановлено, що заявлений винахід відповідає умовам патентоздатності (т. 1, а.с. 17).

10 листопада 2010 року, за результатами кваліфікаційної експертизи матеріалів заявки № а, Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки було здійснено реєстрацію винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1» з видачею патенту НОМЕР_1 на ім'я на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що було зроблено публікацію у випуску № 21/2010 бюлетеня «Промислова власність».

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (далі - Закон) патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону;

б) наявності у формулі винаходу (корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці;

в) порушення вимог частини другої статті 37 цього Закону;

г) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Стаття 7 Закону визначає, що винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. Винахід (корисна модель) визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано Висновок спеціаліста від 17.01.2012 року та Висновок патентного дослідження об'єктів права інтелектуальної власності від 19.08.2013 року, які містять посилання на дослідження в галузі біотехнології та ензимології.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2013 року, враховуючи необхідність спеціальних знань для вирішення даного питання було призначено судову експертизу, на вирішення якої ставились питання щодо відповідності патенту умовам патентоздатності.

Згідно експертного висновку Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 78/13 за результатами судової експертизи від 25 липня 2013 року було підтверджено, що винахід за патентом НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» можна вважати таким, що має винахідницький рівень на дату подання заявки.

20 березня 2014 року представником ПАТ «БАН» у зв'язку з незгодою із вищезазначеним висновком, було подано клопотання про призначення комплексної експертизи у сфері інтелектуальної власності та технології приготування продуктів харчової (бродильної) промисловості. Вказане клопотання ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року було задоволено.

24 березня 2015 року за результатами проведеного експертного дослідження був складений Висновок № 5309/14-53, відповідно до якого винахід за патентом України патентом НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 10.11.2010р. відповідає умовам патентоздатності «винахідницький рівень» та «промислова придатність».

З урахуванням результатів проведених по справі судово-експертних досліджень суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо наявності правових підстав для визнання патенту недійсним з підстав, передбачених п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що висновок експертів за результатами проведення комплексної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності та технології приготування продуктів харчової (бродильної) промисловості складено неналежним експертом.

З матеріалів справи вбачається, що дослідження проводилось експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (за цивільно-правовою угодою) Дорошенком О.Ф. - заступником директора Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України з експертної роботи, який має вищу технічну освіту, вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, науковий ступінь кандидата юридичних наук, кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальністю 13.3 «Дослідження, пов'язані з винаходами і корисними моделями» (свідоцтво Міністерства юстиції України № 933 про присвоєння кваліфікації судового експерта, безстрокове), роботи в галузі інтелектуальної власності з 1997 року, стаж судово-експертної роботи - з 2001 року.

Крім того, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року для проведення комплексної судової експертизи також було залучено фахівця у галузі біотехнології - ОСОБА_9 - професора кафедри біотехнології продуктів бродіння і виноробства Національного університету харчових технологій, яка має загальний стаж роботи в галузі бродильної промисловості 45 років, з 1969 року.

Ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року в частині визначення судових експертів позивачем не оскаржувалася. Матеріали справи не містять заяв про відвід експертам.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Питання щодо призначення судової повторної комплексної експертизи вирішено судом першої інстанції з дотримання норм процесуального права, про що постановлено відповідну ухвалу 06 липня 2015 року (т. 5, а.с. 21).

При вирішенні цього клопотання судом першої інстанції взято до уваги поданий позивачем висновок спеціаліста від 29.05.2015.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що висновок судового експерта мають вищий рівень доказового значення під час вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги що висновок комплексної експертизи викликає сумніви в його правильності, з посиланням на те, що Додаток № 1 до висновку експертів № 5309/14-53 підписано лише одним експертом, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність.

Колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права, а саме неправомірної відмови у здійсненні позивачем права на ознайомлення з матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, в черговий раз представник позивача знайомився з матеріалами справи 01.07.2015 року, про що зазначено ним в апеляційній скарзі з посиланням на те, що Додаток № 1 до Висновку № 5309/14-53 було надано представнику позивача разом з матеріалами справи.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БАН», в інтересах якого діє Поліщук Маряна Анатоліївна, - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-930/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11163/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.