АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7458/15 Справа № 204/2307/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тітова І. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ 21 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила визнати дії відповідача по установці зовнішнього блоку кондиціонера на стіні квартири позивача без її згоди - протиправними; зобов'язати відповідача демонтувати належний йому зовнішній блок кондиціонеру зі стіни її квартири АДРЕСА_1 із зовнішньої сторони у строки - 2 тижні з дня вступу рішення суду в законну силу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що у період вересня-жовтня 2014 року відповідач, у відсутність позивача, самовільно встановив на стіні її квартири із зовнішньої сторони - зовнішній блок кондиціонеру, який знаходиться на малій відстані від її вікна. Вважає дії відповідача по встановленню кондиціонеру без її згоді незаконними, оскільки при встановленні кондиціонеру він не мав права порушувати цілісність стіни, тому що стіна, як і квартира знаходиться у приватній власності позивача. Крім того, кондиціонер встановлено близько до її вікна, що порушує вид з нього, а у літній період, шум від кондиціонеру та вібрації будуть заважати позивачу та перешкоджатимуть відкривати вікно, створюючи некомфортні умови життя /а.с.2-5/.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено /а.с.94-96/.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права /а.с.101-103/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ч.1 ст.309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що кооперативна квартира АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_2, що підтверджується реєстраційним посвідченням Дніпропетровського бюро технічної інвентаризації виданим на підставі довідки кооперативу від 03 лютого 1992 року про виплату квартири та записано р реєстрову книгу №V за реєстровим №78 29 квітня 1992 року та технічного паспорту складеного 08 травня 1992 року /а.с.6-10/.

Відповідно свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_1, виданого 18 вересня 2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3, що також підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27002004 від 18 вересня 2014 року /а.с.49-50/.

Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Кристал» №134 від 21 травня 2015 року №18.АДРЕСА_2/1 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 - власник квартири, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_5 - дочка /а.с.63/.

У листопаді 2014 року відповідачем було придбано кондиціонер марки DAX ASW-H09A4/SPR1 та організацією ПП «Калініч», що має всі необхідні дозволи на виконання відповідних робіт по установці даного обладнання, було встановлено даний кондиціонер на стіні, що поєднує квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

На встановлення зазначеного кондиціонеру на частину стіни, що відноситься до квартири АДРЕСА_1, позивач своєї згоди не давала, що не заперечується відповідачем.

У відповідності до ст. ст. 321 та 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставі, що не заборонено законом. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності.

Згідно ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Нормами ч.2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно - технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Положеннями ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Дослідивши та оцінивши, щодо належності та допустимості наданих сторонами доказів в даних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Оскільки, що на праві спільної сумісної власності власників квартир багатоквартирного житлового будинку належать опорні конструкції будинку, до яких входить й стіна на якій розташований даний кондиціонер. Діючим законодавством України встановлено, що розпорядження даним майном здійсняється за згодою всіх співвласників. Однак, позивач свою згоду на встановлення кондиціонеру не надавала та доказів на дозвіл його встановлення від інших мешканців будинку відповідачем суду надано не було. Враховуючи наведене колегія судів приходить до висновку щодо доцільності зобов'язання відповідача провести демонтаж кондиціонера розташованого на стіні квартири АДРЕСА_1, як встановленого без відповідної згоди співвласників майна, що знаходиться у спільній сумісній власності.

Стосовно наданих відповідачем виписок з історії хвороби ОСОБА_4, з якої вбачається що вона страждає на гіпертонію /а.с.64-65/, а у ОСОБА_5 є захворювання щитовидної залози /а.с.66-70/ та посилань останнього про виниклу необхідність встановити кондиціонер, так як жара негативно впливає на перебіг цих захворювань, слід зазначити, що зобов'язання відповідачів демонтувати кондиціонер встановлений між вікном позивача та балконом відповідача (фото містяться в матеріалах справи) не обмежує їх прав на користування приладом, оскільки це не виключає можливості встановлення кондиціонеру в іншому місці.

Щодо стягнення моральної шкоди у відшкодування завданої неправомірними діями відповідача на корить позивача зазначені вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членом її сім'ї, близьких родичів.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Однак, на підтвердження завданої моральної шкоди позивачем в силу ст..60, 61 ЦПК України не було надано будь-яких доказів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, шляхом зобов'язання відповідача провести демонтаж кондиціонера розташованого на стіні квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 провести демонтаж кондиціонера розташованого на стіні квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 365грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.