Справа № 686/8686/15-ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,
при секретареві - Д`якович О.О.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди
встановив:
В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що з вересня 2008 року поданий час працює на посаді старшого слідчого в Управлінні МВС України у Хмельницькій області. В 2011 році позивачу доручено розслідування кримінальної справи № 18/2792 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за фактом вчинення хуліганських дій в с. Грузевиця Хмельницького району. В січні 2014 року від співробітників відділу внутрішньої безпеки в Хмельницькій області позивачу стало відомо про проведення перевірки відносно нього за фактом поширення відповідачем інформації про те, що ніби-то ним під час проведення слідчих дій до відповідача було застосовано психологічне насильство, а також про те, що позивач сфальсифікував всі протколи допиту відповідача та очних ставок за його участю. Вказану інформацію відносно позивача відповідачем було поширено в судовому засіданні в ході судового розгляду кримінальної справи № 18/2792 в Хмельницькому міськрайонному суді в присутності судді, прокурора, обвинувачених, їх захисників, а також інших учасників судового слідства, тобто невизначеному колу осіб. Поширена відповідачем інформація є недостовірною, внаслідок неправомірних дій відповідача принижена честь, гідність, ділова репутація позивача, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях. У зв`язк із вищевикладеним позивач просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати недостовірною та кою що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію поширену ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 невизначеному коло осіб під час судового розгляду кримінальної српави № 18/2792 у Хмельницькому міськрайонному суді, а саме : інформацію про те, що слідчим Вальчуком С.В. під час допиту ОСОБА_2 в якості свідка до останнього застосвовувалось психологічне насильство, а також слідчим ОСОБА_1 були сфальсифіковані всі протоколи допитів ОСОБА_2 та очних ставок за його участю, зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше місяця з дня проголошення рішення у даній цивільній справі спростувати поширену ним недостовірну інформацію, шляхом опублікування за власний рахунок у газеті Хмельницької районної ради та Хмельницької райдержадміністрації «Прибузька зоря» (код ЕДПРОУ 02475718) друкованого повідомлення із зазначенням у ньому такого тексту : « слідчим ОСОБА_1 під час мого допиту в якості свідка до мене психологічне насильство не застосовувалось, а також всі протоколи моїх допитів та очних ставок за моєю участю слідчим ОСОБА_1 сфальсифіковані не були. Поширена мною інформація про неправомірні дії слідчого є недостовірною. ОСОБА_2 », стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000грн., які зобов`язати перерахувати на потреби АТО на банківський рахунок будь-якого органу, підрозділу, військової частини Міністерства оборони України чи Міністерства внутрішніх справ України на його вибір, стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала кримінальна справа за обвинуванням ряда осіб за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України. В ході судового розгляду даної справи Хмельницьким міськрайонним судом направлено повідомлення прокуратурі Хмельницької області щодо проведення перервіки заяви в ході судового розгляду справи свідка ОСОБА_2 , що під час його допиту в якості свідка слідчим ОСОБА_1 та керівником останнього застосовувалось до ОСОБА_2 психологічне насильство, крім того слідчим Вальчуком С.В. були сфальсифіковані всі протоколи допитів ОСОБА_2 та протоколи очних ставок з участю останнього.
За результатами службової перевірки, за зверненням суду з приводу порушення ОСОБА_1 вимог процесуального закону, у висновку від 28.01.2015, затвердженого в.о начальника СУ УМВС України в Хмельницькій області, зазначено, що факти, які викладені ОСОБА_2 судді Хмельницького міськрайонного суду під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Крім того, згідно повідомлень прокуратури Хмельницького району від 28.01.2015р., Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28.01.2015р., слідчого управління УМВС України в Хмельницькій області від 26.01.2015 року, при проведенні досудового слідства будь-яких скарг чи звернень щодо порушення законодавства слідчим ОСОБА_4 не надходило.
У вироку Хмельницького міськрайонного суду від 15.06.2015 року по справі № 1/686/34/15 зазначено, що твердження свідка ОСОБА_2 про те, що покази під час досудового слідства він давав під тиском з боку працівників міліції, спростосуються показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_1 , який заперечив вчинення будь-якого тиску на свідка.
Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
В абзаці 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.
Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України. Як зазначено у роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.
Як випливає із змісту ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації .
Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Судом встановлено, що інформація викладена в показаннях свідка ОСОБА_2 під час судового розгляду кримінальної справи не знайшла свого підтвердження.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.
Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.
Відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 № 3781-XII правоохоронні органи - органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до рішення КСУ від 10.04.2003р. № 1-9/2003 (справа про поширення відомостей) викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб.
Таким чином, згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права.
Суб`єктивна думка про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення.
Відповідач в ході судового розгляду справи висловив своє суб`єктивне ставлення до поведінки працівників міліції в ході досудогово розслідування кримінальної справи.
Отже звернення особи до правоохоронних органів за захистом своїх прав, порушених особою, а також показання свідка на попередньому слідстві не можуть розглядатись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи.
Крім цього, не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.10, 31, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 34, 40 Конституції України, ст.ст. 277, 297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд -
вирішив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: