Провадження № 22ц-784/2331/15 Головуючий у 1-й інстанції Батченко О.В. Категорвя 27 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2015 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал»

на рішення

Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року

за позовом

ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про стягнення суми боргу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі - ПАТ«АКБ «Капітал», банк) про стягнення суми боргу за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка просила стягнути на її користь 1 733,78 доларів США згідно з договором банківського вкладу № 1/17/7d/0010, 1000 грн. у відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. Також, вона просила про відшкодування судових витрат, 300 грн. за надання юридичних послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на те, що між банком та нею 20 лютого 2013 року було укладено договір банківського вкладу. Після настання строку повернення вкладу, 20 серпня 2014 року, банк не виплатив їй всіх сум за договором, та запропонував укласти новий договір банківського вкладу з нарахуванням 9% річних.

28 серпня 2014 року банк повернув їй лише 460 доларів США, а решту грошей вона отримувала частками. Їй не повернуто 1692 долара США процентів на вклад та проценти за час, коли вона не могла отримати вклад. В позовній заяві вона зазначала про вклад, 3,71 доларів США процентів та 38,07 доларів США - річних за три місяця, починаючи з 28 серпня 2014 року. В судовому засіданні вона просила про стягнення процентів за весь час знаходження коштів у відповідача. Також, позивачка просила стягнути на її користь моральну шкоду, завдану діями банку.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року стягнуто з ПАТ «АКБ «Капітал» на користь ОСОБА_2 133,78 долара США відсотків за договором банківського вкладу № 1/17/7d/0010 від 21 серпня 2014 року, витрати за надання юридичних послуг в розмірі 300 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 гривень.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКБ «Капітал» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, висновки суду суперечать доказам по справі та вимогам матеріального права. Так, суд не врахував, що банк виконав свої зобов'язання по поверненню вкладу та процентів на нього, перерахувавши по закінченню договору на відкритий на ім'я позивачки особовий рахунок. Гроші позивачка з рахунку отримала остаточно 06 березня 2015 року. Тому підстав для часткового задоволення позову, в тому числі стягнення моральної шкоди та судового збору з банку не було.

Позивачка, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та позивачкою було укладено договір № 1/17/В0/0008 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США). За договором банк прийняв від вкладника 2 452 доларів США на строк 18 місяців з 20 лютого 2013 року по 20 серпня 2014 року, та зобов'язався повернути вкладнику вклад та виплачувати проценти за вкладом, 11,00 % річних, нарахованих на суму вкладу.

Позивачка 20 лютого 2013 року внесла 2 452,00 доларів США (що еквівалентно 19598 грн. 84 коп.) вкладу на рахунок № 49.

По закінченню визначеного в договорі строку, всі суми вкладу вкладнику сплачені не були.

21 серпня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та позивачкою було укладено договір № 1/17/7d/0010 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США) «Тижневий».

За даним договором банк прийняв від вкладника грошові кошти у розмірі 2152 доларів США, на строк з 21 серпня по 28 серпня 2014 року, зобов'язався повернути вклад вкладнику та виплачувати проценти на суму вкладу в розмірі 9,00 % річних. Отже договір укладено на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку, кінцевою датою якого є 28 серпня 2014 року.

В якості вкладу зараховані гроші вкладу, неповернуті по першому договору.

Так, 21 серпня 2014 року позивачка звернулась до банку із заявою, в якій просила по закінченню строку строкового банківського вкладу від 20 травня 2013 року перевести 2152 доларів США із 2452 доларів США з рахунку НОМЕР_1 на новий рахунок НОМЕР_2 за депозитним договором № 1/17/7d/0010 від 21 серпня 2014 року.

Суд також встановив, що 21 серпня 2014 року вона подала до банку другу заяву, в якій просила по закінченню строку строкового банківського вкладу № 1/17/7d/0010 від 21 серпня 2014 року перевести 2152 доларів США з рахунку НОМЕР_2 на картковий рахунок НОМЕР_3.

По закінченню строку дії договору вкладу, банк перерахував грошові кошти на особовий рахунок відкритий на ім'я позивачки в сумі 2152,78 долара США. Проте з вини банку вона не змогла отримати всю суму разом до 06 березня 2015 року. Всього вона отримала 2152,73 долара США.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачці по закінченню строку дії договору було повернуто вклад та 0,73 цента процентів. Між тим, виходячи з умов договору № 1/17/7d/0010 від 21 серпня 2014 року, вона повинна була отримати крім вкладу - 134,51 долара США.

Спираючись на положення ч.ч.1,5 ст. 1061 ЦК України та висновки Верховного суду України, суд стягнув з відповідача на користь позивачки різницю між сумою, яка повинна була бути нарахована та виплачена позивачці - 2 286,51 долара США, та сумою сплачену за договором - 2 152,73 доларів США. При цьому суд визначив вказану різницю як проценти на вклад.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо стягнення процентів.

Як зазначено в правовій позиції Верховного суду України у справі № 6-140 цс 13 від 25 грудня 2013 року, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки).

У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Банк не спростував розрахунків суду, свої розрахунки процентів на вклад не надав.

За такого, виходячи з вимог ст.ст.11, 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині не підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Стягуючи моральну шкоду на підставі ст. 1167 ЦК України, суд взяв до уваги порушення відповідачем прав позивачки та її фізичний стан, застосувавши принципи розумності та справедливості.

Однак, задовольняючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що у відносинах, які склалися між сторонами, спеціальним законом, тобто Законом України «Про банки і банківську діяльність», відшкодування моральної шкоди не передбачено. У зв'язку з чим, підстав для відшкодування моральної шкоди немає.

Таким чином, рішення суду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, про відмову в задоволенні позову. В решті рішення необхідно залишити без змін

Колегія суддів погоджується з висновками суду про розподіл судових витрат.

Так, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Позивачка надала квитанцію про сплату 300 грн. адвокату юридичної Заводської консультації за складення позовної заяви (а.с.11). За такого, суд обгрунтовано стягнув ці витрати з відповідача на користь позивачки.

Також, обгрунтовано суд стягнув з відповідача в дохід держави мінімально визначений законом судовий збір. Посилання апелянта на запровадження в банку тимчасової адміністрації після ухвалення рішення не є підставою для звільнення банка від сплати судового збору.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: