Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Малько О.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Стягнуто в порядку регресу з ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" страхове відшкодування в розмірі 1924 (одна тисяча дев'ятсот двадцять чотири) грн. 68 коп. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. - всього 2168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 28 коп..

Вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Вказує, що суд порушив розумні строки розгляду даного позову, неодноразово відкладаючи розгляд по суті та всіляко спонукаючи позивача прибути в судове засідання та надати документальне підтвердження отримання страхового відшкодування ОСОБА_4, однак цього так і не було з'ясовано.

Додає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено письмове клопотання від 12 вересня 2014 року про призначення по даній справі судової експертизи та витребування від позивача та ДАІ Кузнецовського МВ УМВС матеріалів провадження, зокрема протоколу механічних пошкоджень автомобіля.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення.

ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився. Він був належним чином ________________________________________________________________________________

Справа № 556/10/2015 Головуючий в суді І інстанції - Поровський В.А.

Провадження № 22-ц/787/460/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд, обґрунтовано виходив із доведеності позивачем обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що 27 червня 2011 року в с. Хиночі Володимирецького району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та мотоцикла марки «ИЖ-ПЗ», без державного номерного знаку, яким керував ОСОБА_3 .

Постановою Володимирецького районного суду від 29 липня 2011 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, відповідальність за яку передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 5).

Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим останньому було заподіяно матеріальні збитки у розмірі 2711 грн. 08 коп., що підтверджується звітом НОМЕР_1-07.07/5 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos держномер НОМЕР_1 від 07.07.2011 року (а.с. 17).

09 липня 2010 року між ВАТ НАСК "Оранта" та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 748529, яким застраховано автомобіль марки "Део Ланос", державний номерний знак НОМЕР_1.

ВАТ НАСК "Оранта" здійснило виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування у сумі 1924 грн. 68 коп., що підтверджується листом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 06.08.2014 року № 43-8-3-00/343 (а.с. 52).

Як встановлено судом, правовою підставою для нарахування і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування стало звернення до страхової компанії ОСОБА_4 із заявою про страхову виплату (а.с. 15).

Розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування встановлено на підставі звіту № НОМЕР_1-07.07/5 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos держномер НОМЕР_1 від 07.07.2011 року, складеного ТОВ "Гарант-АСІСТАНС" (а.с. 17).

Посилання ОСОБА_3 на те, що звіт є неналежним доказом у справі є безпідставним, оскільки в силу ст. 64 ЦПК України зазначений звіт є письмовим доказом (він містить відомості про обставини, які мають значення для справи, його складено в межах повноважень оцінювача і таке складення передбачено нормативно-правовими актами в сфері оціночної діяльності, зокрема, оцінки колісних транспортних засобів).

Відповідач та його представник прймали участь у розгляді справи місцевим судом. Їм роз"яснювалися процесуальні права, у т.ч. і положення ст. 10 ЦПК України. З клопотанням про додаткове призначення у справі відповідної судової експертизи відповідач до апеляційного суду не звертався. Не мотивував він такого клопотання і в суді першої інстанції.

Отже, позивачем доведено його право вимоги до ОСОБА_3, як відповідального за завдані збитки; підтверджено розмір витрат, понесених ним у зв'язку з виплатою страхового відшкодування на ремонт застрахованого автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП; подано докази, які є належними і не спростовані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ВАТ НАСК "Оранта".

Разом з тим, судом першої інстанції, вирішуючи спір, застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1191 ЦК України, яка регулює інший вид правовідносин.

У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика необхідно розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим

Регрес ? це коли страховику надається право стягнути суму виплаченого страхового відшкодування зі свого ж страхувальника або застрахованої особи. Регрес в страхуванні не є поширеним і передбачений законом лише для окремих випадків.

Враховуючи, що ВАТ НАСК "Оранта" заявлено вимоги про стягнення страхового відшкодування з ОСОБА_3 ? особи, з вини якої заподіяно шкоду, то в даному випадку виник спір щодо відшкодування збитків в порядку суброгації, а не в порядку регресу.

Місцевий суд, правильно встановивши дійсні обставини справи, невірно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1191 ЦК України, яка регулює право зворотної вимоги (регресу), яке має особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою до винної особи.

У даному випадку застосуванню підлягає ст. 993 ЦК України, яка встановлює перехід права вимоги до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, і на яку покликається як на підставу своїх позовних вимог ВАТ НАСК "Оранта" у поданій позовній заяві.

За таких обставин, із рішення суду підлягає виключенню покликання суду першої інстанції на ст. 1191 ЦК України, а з абзацу другого резолютивної частини рішення - слова "в порядку регресу".

На підставі ст. 993 ЦК, 27 Закону України "Про страхування", керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року змінити.

Виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення слова "в порядку регресу".

У решті - рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.