АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/553/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Мельничук Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріАнкудінові О.І.,

з участю відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_7 звернувся до відповідача з даним позовом, де просить суд визнати недійсним заповіт, мотивуючи вимоги тим, що він являється сином ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

27 січня 2010 року позивачем була оформлена заява про прийняття спадщини у Броварську міську державну нотаріальну контору, потім вказану заяву було направлено в Першу Одеську нотаріальну контору за місцем реєстрації його матері та місцем знаходження її нерухомого майна, а саме приватизованої однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1.

Перша Одеська нотаріальна контора відмовила йому у відкритті спадкової справи, оскільки відповідна спадкова справа була відкрита в Уманській міській державній нотаріальній конторі, тому його заяву про прийняття спадщини було направлено в Уманську міську державну нотаріальну контору.

Після звернення до Уманської міської державної нотаріальної контори йому стало відомо, що ОСОБА_10 заповідала все майно, яке їй належало, ОСОБА_6

Тому просить суд визнати даний заповіт недійсним.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 року на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, вважаючи ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача двічі, 02.12.2014 р. р. та 23.12.2014 р., не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується, оскільки вони суперечать вимогам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Проте, при постановленні ухвали вказані вимоги закону суд не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції направляв судові повістки з викликами до суду лише представнику позивача ОСОБА_8, дані про повідомлення позивача ОСОБА_7 належним чином на 02 грудня 2014 року та на 23 грудня 2014 року в матеріалах справи відсутні.

На а.с.13 т.9 міститься судове повідомлення на 02.12.2014 року, яке до суду повернулося 03.12.2014 року без вручення ОСОБА_8 «за закінченням терміну зберігання».

Що стосується 23.12.2014 року, на яке була справа відкладена 02.12.2014 року, то і на вказану дату представник позивача ОСОБА_8 не був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, так як, 16 грудня 2014 року, судове повідомлення було повернуто до суду без вручення по тій же причині - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог як ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і норм процесуального законодавства, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що належним чином повідомлений позивач та представник позивача повторно не з'явився в судове засідання та безпідставно залишив позов без розгляду.

Слід зауважити, що наявність заяви позивача про слухання справи без участі не є підставою для неповідомлення його про наступні судові засідання.

Одночасно колегія суддів застерігає позивача та його представника про те, що вони, відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, тобто зобов'язані після звернення до суду з позовом не лише цікавитися про рух справи самостійно, а й вчасно одержувати повідомлення, які надходять від суду.

Оскільки підстав для залишення позову без розгляду суд не мав, апеляційний суд, на підставі ч.4 ст.311 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, так як було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :