Провадження № 2/344/4102/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.04.1997 року, актовий запис №9 та стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 10.04.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В сторін різні погляди на життя, різні інтереси.

Позивач подала до суду заяву про завершення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.04.1997 р., згідно Свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 10.04.1997 р., виданого відділом реєстрації с.Крихівці, Івано-Франківської міськради, актовий запис № 9 (а.с.4).

В ході судового розгляду справи встановлено, що станом на даний час шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинені. Сторони зазначили про те, що їхні цінності та погляди на життя суттєво відрізняються.

Згідно з ч. 2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Таким чином, оскільки встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, миритися вони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії Свідоцтва про народження (а.с.5).

Позивач просила залишити на проживання з нею неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що дитина, проживає разом з позивачем. Також судом враховано те, що відповідач не має постійного місця праці, а його дохід є мінливим.

Також суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум дитини, віком від 6до 18 років, становить 1286 грн., а з 01 вересня 2015 року - 1455 грн.

Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі по 500 грн. до досягнення повноліття слід задовольнити: визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 29.07.2015 року (з часу подачі до суду заяви про збільшення позовних вимог).

На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 181,182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 10.04.1997 року у відділі реєстрації с.Крихівці Івано-Франківської міськради, актовий запис № 9.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матір'ю ОСОБА_2.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, аліменти на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 29.07.2015 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Після набрання законної сили рішення суду надіслати до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2015 року.

Суддя Польська М.В.