Справа № 150/699/15-ц
Провадження по справі №2/150/260/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання. Вказаний позов обґрунтованим тим, що у сторін є повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання та неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на повному забезпеченні позивача, відповідач належної допомоги на їх утримання не надає. У звязку із викладеним, позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно.

Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги зменшила, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання в розмірі по 400 грн. щомісячно. Окрім того, зазначила, що зявитись в судове засідання не має можливості, тому, просила суд слухати справу без її участі.

Відповідач теж подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі, зазначивши, що враховуючи ту обставину, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей, погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 400 грн. щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні, дослідивши позицію сторін, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 4,5/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №032569, 07.11.2007 шлюб між сторонами було розірвано /а.с. 6/.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.08.2008 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 /ОСОБА_4/ Л.В. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та вирішено:

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ Л.В. аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.07.2008 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_3 досягла повноліття, а тому, відповідно до листа відділу ДВС Чернівецького РУЮ, відповідно до п. 6 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», 30.04.2015 виконавче провадження було завершено.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 з 1 вересня 2014 року навчається в Комаргородському вищому професійному училищі з професією:Я «Кухар, кондитер» на денній формі навчання, навчання закінчується 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою №374, виданою 15.07.2015 директором Комаргородського вищого професійного училища.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батьків.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Як роз'яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.198 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги. Якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст..200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина в твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника.

Судом встановлено, що відповідач не надає допомоги на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, проте як слідує з його заяви, може її надавати та не заперечує проти цього. Враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 400 гривень на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, починаючи з дня предявлення позову і до завершення останньою навчання /30.06.2017/, проте не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

Відносно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, що навчається, суд наголошує на наступному.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому в своїй заяві вказав, що не заперечує сплачувати на утримання сина 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 03.09.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, ч.3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави .

Відповідно до статті 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отож, враховуючи, що в заявленому ОСОБА_1 позові обєднано дві вимоги немайнового характеру, то сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави складає 974,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 62, 64, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.182, 198, 199, 200, 201, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 400/чотириста/ гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову /03.09.2015 р./ і до закінчення останньою навчання, а саме до 30 червня 2017 року, але не більш як до досягнення 23-річного віку.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 в розмірі 400/чотириста/ гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову /03.09.2015 р./ і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 974 /девятсот сімдесят чотири/ гривні 40 копійок.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.