Головуючий суду 1 інстанції - Макаренко І.Г.
Доповідач - Карайван Т.Д.
Справа № 428/3319/15-ц
Провадження № 22ц/782/447/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22вересня 2015 року Судова колегія апеляційний суд Луганської області у складі:

Головуючого Карайван Т.Д.

Суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

За участю секретаря: Коротенка С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 9 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивачка звернулася із зазначеним позовом до суду . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власницею автомобіля FORD FOKUS C346 SPORT PLUS, державний номер НОМЕР_1 2013 року випуску, що підтверджене договором купівлі-продажу автомобіля №0862 Фл/Fokus .

1 червня 2012 року її чоловік ОСОБА_4 уклав договір довгострокового зберігання транспортного засобу на автостоянці ПП ОСОБА_2, згідно умов якого, йому було надане місце НОМЕР_7 на автостоянці, розташованій на перехресті вулиць Вілєсова та Гагаріна, на сьогоднішній день має адресу вул. Гагаріна,119. На даній автостоянці її чоловік зберігав свій автомобіль VOLKSWFGEN JETTA, д.н. НОМЕР_8.

Після придбання нею автомобілю FORD FOKUS C346 SPORT PLUS, замість чоловіка на місці НОМЕР_7 з 9 липня 2013 року постійно зберігала свій автомобіль вона. На підтвердження виконання нею умов договору довгострокового зберігання транспортного засобу, на автостоянці ПП ОСОБА_2 щомісячно їй видавалися квитанції про внесення плати за зберігання транспортного засобу, що підтверджується квитанцією №295 від 1 вересня 2014 року про внесення плати за вересень 2014 року у сумі 200 грн.

6 вересня 2014 року о 3 годині 50 хвилин на автостоянці по вул. Гагаріна в м. Сєвєродонецьку сталася пожежа, внаслідок якої згорів автомобіль марки Land Rover

державний номер НОМЕР_3. Від даної пожежі також постраждали інші автомобілі в тому числі і належний їй FORD FOKUS C346 SPORT PLUS, державний номер НОМЕР_1 , чим завдано їй матеріальних збитків, відповідно до висновків авто товарознавчої експертизи у розмірі 16 750 дол. США, що станом на день звернення до суду складає 392 745 грн.63 коп.

Посилаючись на те, що відповідач, прийнявши на зберігання автомобіль, не виконала умови договору щодо забезпечення його схоронності, позивачка після зміни позовних вимог, просила стягнути з відповідача суму заподіяних їй пожежею збитків у розмірі 368 025 грн. 98 коп. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. . Позивачка також просила стягнути з відповідача витрати за проведення товарознавчого дослідження у розмірі 550,00 грн.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля, прийнятого на зберігання у сумі 368 025 грн.98коп., витрати на правову допомогу у сумі 9999,99 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 550 грн. В решті у задоволені вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовив. Окрім того, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального законодавства, неповноти з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідності висновків суду обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що позивачем не надано доказів пошкодження її автомобіля саме з підстав неналежного виконання відповідачем обов'язків передбачених договором на стоянку автомобіля. Також вважає, що пожежа, яка сталася 6 вересня 2014 року, є подією, яку неможливо було передбачити і запобігти через раптовість її настання, тобто є непереборною силою, а відтак у відповідності до ст.617 ЦК України, відповідач звільняється від відповідальності. Також оскаржує розмір судових витрат .

Заперечення на апеляційну скаргу від позивача та її представника до суду не надано.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце останнього її повідомлено належним чином і в установленому законом порядку.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що на підставі договору, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю „ Автосервіс-Лада" проведено ремонт належного їй пошкодженого автомобілю, вартість робіт по його ремонту становить 45990,00 гривень, вартість запасних частин для ремонту автомобіля становить 195503,00 гривень, після виконання ремонтних робіт відповідно до акту автомобіль передано їй.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відповідача відхилити і рішення саду залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Згідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду

першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір на стоянку автомобіля, на підставі якого, остання залишала належний їй автомобіль FORD FOKUS C346 SPORT PLUS, державний номер НОМЕР_1 2013 року випуску, та користувалась місцем НОМЕР_7.

Послуги зі зберігання транспортних засобів ПП ОСОБА_2 надає як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_9 від 5 серпня 2002 року.

Територія автостоянки, що належить ПП ОСОБА_2 є охоронюваною, що не заперечувалось відповідачем.

Також судом встановлено, що зранку 6 вересня 2014 року о 3 годині 50 хвилин на автостоянці сталась пожежа, під час якої автомобіль позивача був пошкоджений.

Відповідно до Акту про пожежу від 6 вересня 2014 року, складеного комісією за участі працівників ГУДСНС, пожежа виникла 6 вересня 2014 року орієнтовно о 03 год. 50 хв. у автомобіліLand Rover державний номер НОМЕР_3, Ford focus державний номер НОМЕР_1 і Audi державний номер НОМЕР_6 що були розташовані на автостоянці по вул. Гагаріна,119 в м. Сєвєродонецьку.

Згідно звіту про причини виникнення пожежі від 8 вересня 2014 року, найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 6 вересня 2014 року о 3 годині 50 хвилин став підпал автомобілюLand Rover державний номер НОМЕР_3, в результаті занесення джерела запалювання ззовні невідомими особами.

За фактом пожежі органами досудового розслідування розпочате кримінальне провадження №0002912, внесене в ЄРДР 6 вересня 2014 року за попередньою кваліфікацією за ч.2ст. 194 КК України ( умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу).

Статтею 942 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Як встановлено в п. 8 "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках", затверджених постановою Кабінета Міністрів України №115 від 22 січня 1996 року, відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки.

Відповідно до п. 27 вищезазначених Правил, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

В ч. 1, 2 ст. 950 ЦК України визначено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Як визначено у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 18 лютого 2015 року, ринкова вартість автомобіля , Ford focus державний номер НОМЕР_1 станом на час оцінки складає 16750 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу долара - 1$ - 15,7694 грн.- становить 264137,45 грн.., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає- 575530,76 грн. Тому вартість матеріальної шкоди, заподіяної позивачці в результаті пожежі визначена рівною ринкової вартості автомобіля у сумі 264137,45 коп.

З урахуванням викладеного, встановивши, що автомобіль позивача зазнав пошкоджень в результаті пожежі, яка відбулась 6 вересня 2014 року на автостоянці по вул. Гагаріна,119 в м.Сєвєродонецьку внаслідок підпалу автомобілюLand Rover державний номер НОМЕР_3,, який стояв поруч, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем шкоди, завданої пошкодженням майна, прийнятого ним на зберігання, оскільки такий обов'язок покладається на нього у зв'язку з виконанням умов договору зберігання, та у відповідності до норм чинного законодавства не пов'язаний з наявністю його вини у пошкодженні майна.

Матеріали справи не містять доказів заподіяння шкоди позивачу внаслідок непереборної сили, на яку посилається апелянт, оскільки пожежа яка сталася 6 вересня 2014 року не є такою подією, а може свідчити лише про відсутність вини відповідача, що в свою чергу не звільняє останнього як професійного зберігача від відповідальності за пошкодження майна поклажодавця. Доводи апеляційної, скарги щодо необхідності застосування судом у даних правовідносинах ст.617 ЦК Україні свідчать про неправильне тлумачення відповідачем зазначеної норми права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини , що мають значення для справи, а саме: судом не встановлена обставина порушення позивачем під час постановки автомобіля на автостоянку своїх обов'язків за договором зберігання транспортного засобу та не знято автомобіль з гальм і передач, що унеможливило відкочування автомобіля в момент пожежі, що привело до збільшення шкоди, колегія суддів не може прийняти до уваги оскільки вони зведені до переоцінки доказів досліджених та проаналізованих судом під час розгляду справи. Суд же , відповідно до ст.212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.25 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою КМУ №115 від 22 січня 1996 року, володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зобов'язаний ознайомитися з цими Правилами, розписатися про це в журналі обліку транспортних засобів і виконувати всі вимоги Правил; оформити транспортний засіб на зберігання, згідно з вимогами Правил подати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять до комплекту обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником (телевізор, магнітофон, холодильник та інше майно). Перелік повинен бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами володільця та чергового приймальника; пред'явити транспортний засіб на огляд черговому приймальнику і після належного оформлення поставити його на місце зберігання, зафіксувавши від довільного руху; внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку; виконувати правила техніки безпеки, пожежної безпеки, та утримувати зайняте транспортним засобом місце у чистоті; у разі термінового виїзду під час снігових заметів самостійно забезпечувати собі розчистку проїзду; у разі виявлення некомплектності транспортного засобу негайно повідомити про це чергового приймальника і подати з цього питання письмову заяву у двох примірниках, один з яких з відміткою чергового приймальника про її одержання залишити у себе. Інші обов'язки володільців транспортних засобів визначаються договором на зберігання транспортного засобу.

Судом першої інстанції з показань свідка ОСОБА_5 встановлено, що на автостоянці Приватного підприємця ОСОБА_2 немає жодного технічного пристрою або механізму для фіксації транспортних засобів від вільного руху, не ведеться журнал або книга, передбачені пунктом 30 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, крім журналу заїзду на автостоянку, відсутні засоби пожежегасіння. Доказів іншого відповідач не надав в судовому засіданні, як і не надав доказів того, що автомобіль позивачки не був знятий з гальм. Технічна експертиза щодо встановлення зазначеного факту не проводилась.

Відповідно до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126 вбачається, що для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових тощо) адміністрацією повинна бути розроблена інструкція, в якій необхідно визначити їхні обов'язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання засобів пожежної сигналізації та автоматичного пожежегасіння, а також указати, хто з посадових осіб адміністрації має бути викликаний в нічний час у разі пожежі; усі працівники при прийнятті на роботу і за місцем роботи повинні проходити інструктаж з питань пожежної безпеки; допуск до роботи осіб, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки забороняється.

Крім того, відповідно до п. 7 Додатку № 2 до Правил пожежної безпеки в Україні автостоянка повинна бути оснащена пожежним щитом (стендом), обладнаним первинними засобами пожежогасіння, а саме: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром два на два метри - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вжиття зберігачем ПП ОСОБА_2всіх належних заходів для забезпечення схоронності автомобіля позивачки, а також обладнання автостоянки відповідно до вимог чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди .

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача підлягає зменшенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 ЦК, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або у більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст.951 ЦК України, якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 368 025 грн.98 коп. матеріальних збитків, суд виходив з того, що відповідно до проведеного позивачем експертного дослідження, вартість відновлювальних ремонтних робіт по автомобілю перевищує вартість самого автомобіля, а вартість автомобіля складає на час розгляду справи 368 025 грн. 98 коп. або 16000 доларів США . Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що автомобіль не може бути використаний за призначенням, а позивачка відмовилась від автомобілю.

Напроти, позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду під час розгляду даної цивільної справи пояснила, що автомобіль нею був відремонтований до ухвалення судом першої інстанції судового рішення. З наданих позивачкою суду документів вбачається, що відповідно до договору б/н від 25.02.2015 року, складеного в м.Сєвєродонецьку, між ТОВ „Автосервіс-Лада", в особі директора ОСОБА_6 і ОСОБА_3 укладено договір на виконання наступних робіт: мийку, чистку, ремонт автомобіля і інші роботи.

З товарного чеку від 25.02.2015 року, виданого ТОВ „Автосервіс-Лада" ОСОБА_3, роботи по ремонту автомобіля Ford Focus НОМЕР_1 відповідно до рахунку-фактури №90 від 25.02.2015 р. .,становить 45 990 гривень.

Згідно з товарним чеком від 25.02.2015 р., виданого ТОВ „Автосервіс-Лада" ОСОБА_3, вартість запасних частин для ремонту автомобіля Fofd Focus НОМЕР_1 відповідно до рахунку-фактури №90/1 від 25.02.2015 р., складає 195 503 гривень.

Зактів сдачі-прийому виконаних робіт від 02 червня 2015 року вбачається, що всі запасні частини для ремонту автомобіля Ford Focus НОМЕР_1 закуплені в належному порядку та в строк і роботи по ремонту, підгонці та фарбуванню автомобіля виконані в належному порядку та в строк.

Відповідно до акту прийому-передачі транспортного засобу від 02.06.2015 р., автомобіль Ford Focus НОМЕР_1 після виконання ремонтних робіт згідно з актом виконаних робіт від 02.06.2015 р., передано володільцю.

Таким чином, витрати позивачки на відновлення пошкодженого автомобіля складають 241 493 грн. На думку судової колегії саме зазначена сума становить реальні збитки позивача і повинна бути відшкодована відповідачем.

Що стосується судових витрат по справі а саме, витрат на правову допомогу, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги щодо їх недоведеності , оскільки в матеріалах справи наявна квитанція №53 від 5 квітня 2015 року про сплату позивачем адвокату ОСОБА_7 9999,99 грн. Виконані роботи по наданню ОСОБА_3 правової допомоги, зазначені в розрахунку (а.с.106-107) підтверджені матеріалами справи та поясненнями позивача. Рік в даті розрахунку представником зазначений помилково, що ним підтверджено в судовому засіданні, оскільки сама подія сталася у вересні 2014 року.

Правильним є і рішення суду в частині стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з проведенням експертного авто товарознавчого дослідження по оцінці шкоди, заподіяній позивачу, оскільки зазначена сума 550 грн. -є збитками позивача, пов'язаними з розглядом цивільної справи.

Оскільки судовою колегією зменшено стягнуту з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 суму матеріальних збитків з 368 025 грн.98 коп. до 241 493 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 6561,83 гривень, а також на користь держави судовий збір у сумі 2415,00 гривень , з позивача на користь держави судовий збір у сумі 1239,00 гривень, виходячи з наступних розрахунків.

368025 грн.98 коп. / стягнуто рішенням суду з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду/ - 100%

Підлягає стягненню - 241493,00 гривень = 65%

9999,99 гривень /стягнуто рішенням суду з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу/ - 100% х грн. судових витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача = 65% х 9999.99 : 100% = 6561.00 гривень.

3654,00 гривень / стягнуто рішенням суду з відповідача на користь держави судовий збір/х грн. судового збору з відповідача на користь держави = 65% х 3654,00 :100% = 2415,00 гривень.

3654,00 гривень /стягнуто рішенням суду з відповідача на користь держави судовий збір/х

грн. підлягає стягненню з позивача на користь держави судовий збір/ 3654,00 грн. - 2415.00 грн. = 1239.00 гривень.

Керуючись ст.307,314,316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 9 липня 2015 року змінити.

Зменшити суму матеріальної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, з 368025 грн.98 коп. до 241493,00 грн.

Зменшити з 9999 грн. 99 коп. до 6561 грн. 83 коп. стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу.

Зменшити стягнутий з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір з 3654 грн. до 2415 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1239 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: