Провадження № 2/127/6430/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що батьками позивача являються ОСОБА_4 та відповідач по справі ОСОБА_3. Шлюб між батьками розірвано 10.11.1998 року. В даний час позивач проживає разом з матір`ю та бабусею та знаходиться на повному утриманні матері.

Позивач є студенткою 3-го курсу денного відділення за напрямом «Готельно-ресторанна справа» ВП «Вінницького факультету менеджменту і бізнесу Київського університету культури» з строком навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2017 року.

Навчання здійснюється на контрактній основі, вартість навчання на рік становить 6 800 грн. Стипендії позивач не отримує, не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, знаходиться на повному утриманні матері. У звязку з навчанням позивач несе витрати на навчальні посібники, канцелярське приладдя, проїзд та харчування, придбання одягу, взуття. А тому, на період навчання потребує матеріальної підтримки батьків.

Мати позивача добровільно несе витрати на утримання позивача, проте повністю забезпечити усі життєві потреби позивача на час навчання вона не може. Натомість, позивач з батьком не підтримує будь-яких відносин, останній жодним чином не допомагає позивачу матеріально, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки інших дітей, окрім позивача, не має, інших утриманців не має, батьки відповідача є пенсіонерами та отримують пенсію за віком, проживає з батьками у сільській місцевості і має підсобне господарство, має задовільний стан здоровя, працює без укладення трудового договору, а відтак має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу.

А тому, вищевикладені обставини по справі стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 02.09.2015 року, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 року, з індексацією відповідно до закону.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки, що продовжує навчання, у розмірі 300 грн., в іншій частині задоволення позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-АМ №001206, виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 23.06.1996 року, батьками позивача являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №039864, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 10.11.1998 року, шлюб між батька позивача 10.11.1998 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №1539 (а.с.4).

Як вбачається з довідки МКП «ЖЕК №7» від 18.08.2015 року №2657 ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_6 (а.с.6).

Позивач досягла повноліття, однак продовжує навчатись на 3-му курсі денного відділення за напрямом «Готельно-ресторанна справа» ВП «Вінницького факультету менеджменту і бізнесу Київського університету культури» з строком навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2017 року, навчання здійснюється на контрактній основі, стипендії не отримує, вартість навчання становить 6 800 грн. в рік, згідно довідки Київського університету культури від 01.09.2015 року №802 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тому, як вбачається з матеріалів справи повнолітня донька потребує матеріальної допомоги як з боку матері, так і з боку батька. Кошти доньці потрібні на оплату за навчання, проїзд, для придбання підручників, зошитів, методичних посібників, для роздрукування ксерокопій, курсових, а також для придбання їжі, необхідного одягу, взуття.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, хворобливий стан здоровя останньої, який зумовлює додаткові витрати на діагностування та лікування стану здоровя, що підтверджується консультативними висновками спеціалістів, ультразвуковими дослідженнями, товарними чеками, тощо (а.с.51-59); матеріальне становище батьків дитини: те, що мати позивача ОСОБА_4 працює в ТОВ-НВП «Аргон» на посаді старшого продавця продовольчих товарів, оклад якої складає 1 460,00 грн., згідно довідки ТОВ-НВП «Аргон» №96 від 20.08.2015 року (а.с.90); те, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, не являється інвалідом, хоча з 30.06.2015 року по 16.07.2015 року мав тимчасовий розлад здоровя та знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу закритої травми грудної клітки, закритого перелому 11 ребра зліва, лівобічного гемотораксу, кардіалгії, дисметабологічної міокардіопатії, СН 0, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12665 Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова (а.с.81); відповідно до трудової книжки від 26.05.2001 року офіційно не працює (а.с.88); а згідно довідки Якушинецької сільської ради №2316 від 15.07.2015 року відповідач не є членом особистого селянського господарства по Якушинецькій сільській раді (а.с.85); має на утриманні непрацездатних батьків ОСОБА_7, ОСОБА_8, проте у останніх також є син та брат відповідача ОСОБА_9, який проживає разом з останніми однією сімю та зобовязаний приймати участь у їхньому утриманні, згідно довідки Якушинецької сільської ради №3047 від 23.09.2015 року (а.с.86).

А тому, з огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька, в той час як відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про таке матеріальне становище відповідача, яке унеможливлює надання утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчатись у розмірі більшому, ніж 300 грн.

Тому, з огляду на вищенаведене та керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь на її утримання аліментів, задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача на її тримання аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 02.09.2015 року, до закінчення нею навчання у ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу Київського університету культури», тобто по 30.06.2017 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з ч.8 ст.8 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі №6-113цс13).

Проте, суд не вбачає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з індексацією відповідно до закону, оскільки індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом, і його найменший період визначення становить місяць. А тому, суд позбавлений можливості здійснювати наперед нарахування індексації відповідно до закону, проте вважає, що позивач не позбавлений можливості в окремому порядку звернутись до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат щодо визначених у твердій грошовій сумі аліментів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 348,00 грн. в дохід держави, так як у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Натомість, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн., не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача адвокатом ОСОБА_2 надано не належним чином оформлену квитанцію від 09.09.2015 року, окрім того не надано належним чином оформленого розрахунку вартості робіт та Акту виконаних-робіт, а відтак в задоволенні даних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 184, 198200, 201 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 500 (пятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 02.09.2015 року, до закінчення нею навчання у ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу Київського університету культури», тобто по 30.06.2017 року включно, але не більше як до досягнення останньою 23 років.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 348 (триста сорок вісім) грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: