Справа № 541/2412/15-ц
Номер провадження 2/541/1113/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

при секретарі - Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції

про усунення порушення права власності шляхом зняття арешту з майна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційна служба Миргородського міськрайонного управління юстиції,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів, ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом до відділу Державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції (далі - відповідач, ВДВС Миргородського МРУЮ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 23 червня 2015 року за ними в порядку спадкування визнано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в м. Миргород Полтавської області після смерті їх сина ОСОБА_4.

В ході підготовки до державної реєстрації права на набуте нерухоме майно з'ясувалось, що на виконання у відділі державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції перебував виконавчий лист № 2н93, виданий 17 травня 2011 року Миргородським міськрайонний судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 судового збору в сумі 25 грн. 50 коп. В рамках даного виконавчого провадження №27637837 з примусового виконання накладено арешт на майно боржника.

24 жовтня 2011 року виконавче провадження №27637837 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто стягувану у зв'язку з тим, що боржник за адресою вказаною у виконавчому листі не розшуканий та майно на яке можна було звернути стягнення не розшукане.

Влітку 2015 року позивачам стало відомо, що постановою державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ накладено арешт на належне ОСОБА_4 майно. Станом на час звернення позивача до суду незавершених виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 на виконанні у відповідача не перебуває, однак арешт досі не знято.

Позивачі звертався до ВДВС Миргородського МРУЮ із зверненням щодо з'ясування обставин існування накладеного на майно арешту. У відповіді його було повідомлено, що у минулому відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 25 грн. 50 коп. судового збору і в його рамках державним виконавцем прийнято постанову про накладення арешту на його майно. У відповіді також повідомляється, що дослідити матеріали виконавчого провадження немає можливості, так як виконавче провадження передано до архіву та знищено.

У зв'язку з цим позивачі вважають дії (бездіяльність) ВДВС Миргородського МРУЮ по не зняттю арешту у зв'язку із закінченням виконавчого провадження незаконною та просять усунути порушення їх прав шляхом зняття арешту, який був накладений на майно померлого ОСОБА_4 постановою державного виконавця.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, ВДВС Миргородського МРУЮ в судове засідання не з'явився, до суд надав заяву, в якій виклав прохання провести розгляд справи без його особистої участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивачів, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_4 в зв'язку із примусовим стягненням з нього судового збору в сумі 25 грн.50 коп. на користь держави, який накладено на нього рішенням Миргородського міськрайонного суду.

Виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, закінчено і знищено за спливом терміну зберігання.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ст. 52 Закону №606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У відповідності із ст. 57 Закону №606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в тому числі і шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтями 50, 60 Закону №606-XIV, згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даному випадку відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивачів, або померлого ОСОБА_4, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на їх майно арешту.

Також відповідачем не надано доказів стягнення з позивачів чи їх померлого сина виконавчого збору та відкриття з цього приводу виконавчого провадження, що також обумовлювало би залишення в силі накладеного на їх майно арешту.

Таким чином, на виконанні у ВДВС Миргородського МРУЮ відсутні виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивачів та їх померлого сина ОСОБА_4, в тому числі і шляхом його арешту, для забезпечення реального виконання рішення, яке належить виконувати.

Керуючись, ст. ст.50,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11,88, 130, 174, 213-215,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні № 27637837.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської.

Суддя: О.А.Городівський