Справа № 428/4776/15-ц
Провадження № 2-о/428/92/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Голуб Т.М.,

за участю прокурора

прокуратури м.Сєвєродонецька ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою заступника прокурора м.Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора в інтересах заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, в обґрунтовування заявлених вимог зазначивши, що до прокуратури міста Сєвєродонецька Луганської області 02.06.2015 надійшла заява інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з питань представництва її інтересів у місцевому суді про встановлення юридичного факту перебування останньої на утриманні померлого чоловіка з метою оформлення та призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. З 25.05.2015 року заявниця перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області і отримує пенсію по інвалідності третьої групи, на даний час не працює, інші доходи відсутні, що свідчить про її складне матеріальне становище. ОСОБА_2 з 22.11.1982 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. ОСОБА_3 який помер 07.04.2014 року. З пояснень заявниці, встановлено, що вона проживала з чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Основним джерелом існування була пенсія чоловіка, яку він отримував, заявниця фактично перебувала на його утриманні. У звязку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області бюджетні установи не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження тому заявник не може надати до управління ПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області документу, що посвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї: довідку житлово-експлуаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), довідки органу місцевого самоврядування, довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Тому, на підстави викладеного заступник прокурора звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_2 з даною заявою і просить встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Прокурор прокуратури в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в заяві, просила заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлена.

Представник заінтересованої особа в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про слухання справи без його участі, встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка просив вирішити на розсуд суду.

Вислухавши прокурора прокуратури, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 403148, ОСОБА_3 помер 07.04.2014 року.

Згідно до свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЕД 332633 заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 з 27.11.1982 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1085 від 07.11.2014 року м.Луганськ включено до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014 у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області бюджетні установи, окремі підприємства і організації переміщені територію, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (контрольована територія).

Згідно довідки серії 10 ААВ № 665833 від 25.05.2015 року, виданої нейроофтальмологічною МСНК Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням і отримує пенсію по інвалідності третьої групи.

Відповідно до трудової книжки серії БТ- II № 1 146810 заявниця на даний час не працює.

З заяви, вбачається, що заявник проживала з чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Основним джерелом існування була пенсія чоловіка, яку він отримував, заявниця фактично перебувала на його утриманні.

Спільне проживання, а також фактичне перебування на утриманні чоловіка заявниці ОСОБА_2 підтверджуються: довідкою міського комунального підприємства «Центрожилком» м. Луганськ № 626 від 27.01.2015, згідно якої на день смерті ОСОБА_3 проживав спільно зі своєю дружиною ОСОБА_2; свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори серії НАМ № 003621; свідоцтвом на право власності на житло управління комунального майна Луганської міської ради серії CAE №788249 від 10.12.2013; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії: ЕЕВ № 665972, ЕЕО № 251261, ЕЕВ № 665974, ЕЕВ № 665976, інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 2708/02-10 від 04.06.2015, відповідно якої на момент смерті чоловіка заявниці загальний розмір його пенсійної виплати складав 4887,01 грн.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Тому на підставі вищевикладеного суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_2 проживала разом та перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_3, який помер 07.04.2014 року, у звязку з чим, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.29 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву заступника прокурора м.Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник