Справа №2-4-4139/10 20.10.2015 20.10.2015 20.10.2015
Провадження №22-ц/784/2186/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4-4139/10 Головуючий І інстанції Яворська Ж.М.
Провадження № 22-ц/784/2186/15 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі Біляєвій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що 08.07.2009 р. між нею та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної цільової позики, за яким вона надала відповідачу позику у сумі 410000 грн. на строк 8 місяців, тобто до 01.02.2010 р., що підтверджується розпискою. Однак ОСОБА_3 свої зобовязання в зазначений строк не виконав.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2010 року, на підставі спільної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за якою ОСОБА_3 визнає позов і з метою врегулювання спору зобовязується сплатити ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 08.07.2009 р. в сумі 410000 грн., шляхом передачі в рахунок погашення заборгованості за позикою належного йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 липня 2010 р. нерухомого майна, а саме: спальний корпус № 3 Пансіонату «Луміниця», який розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 4/1; майно складається з основного літ. А загальною площею 989,10 кв. м та споруд. Вартість обєкту нерухомого майна за оцінкою Березанської філії Комунального підприємства «БТІ» становить 417050 грн. ОСОБА_2 відмовляється від заявлених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 08.07.2009 р. в сумі 410000 грн. і не заперечує проти отримання у власність в рахунок погашення заборгованості належного відповідачеві нерухомого майна. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для реєстрації за ОСОБА_2 в органах БТІ права власності на нерухоме майно - спальний корпус № 3 Пансіонату «Луміниця», який розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 4/1. Прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_3 Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу закрито.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, до суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1, яка не приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, в якій просить ухвалу суду скасувати та розглянути справу по суті, посилаючись на порушення судом норм процессуального та матеріального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, підтримавши доводи апеляційної скарги, просила скасувати ухвалу суду і розглянути справу по суті, надавши суду пояснення аналогічні відомостям, викладеним в ній.

Представники відповідача та позивача не визнали доводи апеляційної скарги, просили її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Згідно до п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд дійсно закриває провадження по справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом. Згідно ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Постановляючи ухвалу по справі, суд виходив з того, що сторони дійшли взаємної згоди між собою щодо врегулювання спірних правовідносин по справі, уклали мирову угоду і просять суд її затвердити. Також суд виходив з того, що дана мирова угода не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Однак, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1, яка на час укладення мирової угоди перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, не приймала участі у розгляді справи. Про визнання судом мирової угоди між сторонами по даній справі дізналася тільки під час розгляду справи за її позовом до ОСОБА_3 про поділ майна.

Із наданих апелянтом до апеляційної скарги доказів вбачається, що вона згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СР № 360102, виданого 28 жовтня 1979р., з 28.10.1979р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу ОСОБА_3 набув право власності на нежитлову будівлю, пансіонат «Луміниця», спальний корпус №3 за адресою - Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, проспект Курортний, будинок4/1 на підставі свідоцтва про право власності без номера від 17.08.2010р., виданого виконавчим комітетом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Рішенням виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 59 від 19 липня 2010року відповідачу було надано згоду на перейменування нежитлової будівлі,пансіонат «Луміниця»,спальний корпус № 3 на пансіонат «Олімп» за адресою: з/в «Коблево» с. Коблеве, вул. Морська,161 Березанського району Миколаївської області та зобовязано провести державну реєстрацію права власності в БТІ Березанського району Миколаївської області. В подальшому рішенням виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 65 від 11 серпня 2010року було визнано право власності за відповідачем на обєкт нерухомого майна: пансіонат «Олімп» площею 1260,6 кв. м за адресою: з/в «Коблево», с. Коблеве, вул. Морська,161, Березанського району Миколаївської області та зобовязано провести державну реєстрацію права власності в БТІ Березанського району Миколаївської області.

Таким чином, на час винесення судом 07 вересня 2010 року ухвали про визнання мирової угоди, вже не існувало обєкта нерухомості в тому вигляді, в якому він зазначений в ухвалі. Проте суд дані обставини не перевірив та не пересвідчився перед визнанням мирової угоди чи дійсно відповідачу належить та нежитлова будівля, яка ним за мировою угодою мала передаватися позивачці.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Однак, визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження по справі, суд не пересвідчився чи не порушує дана мирова угода права та інтереси інших осіб. Тобто, не зважаючи на наявну в матеріалах справи копію паспорта відповідача з штампом про реєстрацію ним шлюбу, судом не було встановлено, чи перебуває відповідач на час затвердження мирової угоди в зареєстрованому шлюбі, чи надала дружина відповідача згоду на передачу майна у власність позивачці, так як право власності на нього відповідач отримав в період перебування у шлюбі з апелянтом, чи знала вона про те, що відповідач взяв у позивачки в борг грошові кошти та чи використані вони ним на потреби сімї. До участі у справі апелянт судом притягнута не була. Належних та допустимих доказів того, що майно, яке передається за мировою угодою у власність позивачки, є особистою власністю відповідача, на час винесення оскаржуваної ухвали суду, в матеріалах справи не було.

Зазначене свідчить про те, що судом першої інстанції під час визнання мирової угоди сторін та закриття провадження по справі було порушено порядок встановлений законом для вирішення даного питання, а тому ухвалу суду слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду і прийняття остаточного рішення по справі.

Керуючись ст. 307, 312, 314, 315, 175, 205 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді