Справа № 356/387/15-ц Головуючий у І інстанції Капшученко І.О.
Провадження № 22-ц/780/4754/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 57 15.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Верланова С.М., Воробйової Н.С.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства " Інтеграл банк" на рішення Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про звільнення майна з -під арешту, -

в с т а н о в и л а:

09.04.2015 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ним та ОСОБА_2 кредитного договору № 404 від 09.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 700000 доларів США.

В якості забезпечення кредитних зобов'язань згідно нотаріально посвідченого договору від 10.07.2008 року відповідач передав позивачу в іпотеку земельну ділянку площею 0,6822 га, кадастровий № НОМЕР_1 та комплекс будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з адмінбудинку (Літ. 1А), площею 476,6 кв.м.; складу - будівлі (літ. 2Б), площею 1251,20 кв.м.; зарядної станції (літ. 3Г), площею 237,10 кв.м.; пожежного резервуару (4№ 1), дороги і площадки (5№2).

Пунктом 5.2 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет потеки шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання та продаж майна від свого імені на підставі договору купівлі-продажу будь-якій особі.

В порядку, передбаченому ст. ст. 35, 36 Закону ''Про іпотеку'' заставодержатель повідомив відповідача про погашення наявного у нього боргу у розмірі 934455,40 доларів США, що залишилося без виконання останнім. Після чого позивач звернувся до заставодателя із повідомленням про намір задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки шляхом його продажу від імені заставодержателя і в зв'язку з цим позивач звернувся до нотаріуса з пропозицією посвідчити договір купівлі-продажу іпотеки, але нотаріусом було встановлено наявність запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт майна, яке є предметом іпотеки (обтяжувач: ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві. Підстава постанова про арешт 26786748 від 02.06.2011 року).

В зв'язку з вищевикладеним на підставі п. 4 ст. 54 Закону України ''Про виконавче провадження'' позивач просив звільнити майно, що є предметом іпотеки з-під арешту.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та позов задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору іпотеки від 10.07.2008 року позивач є заставодержателем земельної ділянки площею 0,6822 га, кадастровий № НОМЕР_1 та комплексу будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з адмінбудинку (Літ. 1А), площею 476,6 кв.м.; складу - будівлі (літ. 2Б), площею 1251,20 кв.м.; зарядної станції (літ. 3Г), площею 237,10 кв.м.; пожежного резервуару (4№ 1), дороги і площадки (5№2), які на праві власності належать ОСОБА_2

Договором іпотеки від 10.07.2008 року, що укладений між позивачем та ОСОБА_2 передбачено застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на підставі договору купівлі-продажу від імені заставодержателя.

Позивачем було повідомлено ОСОБА_2 про намір продажу предмета іпотеки в рахунок наявної заборгованості в розмірі 934455,40 доларів США, проте вказане право позивач не зміг реалізувати, оскільки відповідно до постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 02.06.2011 року (виконавче провадження № 26786748 про примусове виконання виконавчого листа № 2-2945/10, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ ''Банк Фінанси та кредит'' 332879,55 грн.) на вказане вище майно накладено арешт.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач звернувся до суду не у спосіб визначений законодавством.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Позивач звернувся до суду із позовом та як на підставу для його задоволення посилається на Закон України ''Про виконавче провадження'' та Закон України ''Про іпотеку'' просив звільнити майно, що є предметом іпотеки з-під арешту.

Проте такі вимоги не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Сторони домовилися про те, що стягувач може набути право власності на заставлене майно, про що є застереження у договорі іпотеки, що не суперечить Закону України ''Про виконавче провадження'' та Закону України ''Про іпотеку''.

Це застереження є підставою для реєстрації заставодержателем права власності на заставлене майно і в такий спосіб звернути стягнення на це майно.

Право власності на майно заставодержатель не зареєстрував, стягнення на заставлене майно не звернув.

Оскільки згідно ст. 60 Закону України ''Про виконавче провадження'', який передбачає порядок звільнення майна з-під арешту, звільнити майно з-під арешту може лише власник майна, яким не є позивач, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову з цих підстав в зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає за відсутності для цього, передбачених законом підстав.

Крім цього інші доводи апеляційної скарги правового значення для вирішення справи не мають.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства " Інтеграл банк" відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді