Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ЛАСТОВКИ Н.Д.

При секретарі Фузік Г.В.

розглянувши в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В :

В провадження суду надійшла справа за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту.

21.05.2015 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту шляхом заборони позивачу ОСОБА_3 та третім особам користуватися та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка є власником спірної квартири, при цьому треті особи (родичі позивачки) без відповідних правових підстав та згоди власника користуються та розпоряджаються квартирою, тому вжиття відповідних заходів необхідне для припинення порушення прав відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від третьої особи - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соврас Олени Юріївни надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч.5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши дану заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК одним із видом забезпечення позову є - заборона вчиняти певні дії.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявляючи вимоги щодо забезпечення позову представник відповідача вказав, що вжиття відповідних заходів необхідне для припинення порушення прав відповідача щодо належного користування спірною квартирою, яка належить на праві власності відповідачу.

Проте, згідно повідомлень начальника Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві вбачається, що за наслідками перевірки щодо того, що ОСОБА_1 не впускають в квартиру АДРЕСА_1, ознак вчинення кримінального правопорушення не виявлено.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням наданих доказів на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, представником відповідача не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо вчинення заборони, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтованих пояснень представника відповідача щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

СУДДЯ: