Справа № 685/1033/15-ц
Провадження № 2/685/281/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування її житловим будинком по АДРЕСА_1, так як вони з квітня 2013 р. у будинку не проживають.

В ході судового засідання 23 вересня 2015 року представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та пояснив, що являється сином позивачки, а ОСОБА_2 її внуком, тобто сином доньки, місце проживання його матері невідоме, його виховувала баба, була його опікуном, оскільки матір позбавлена батьківських прав.

ОСОБА_2 навчався в Кам'янець-Подільському університеті, провчившись 4 роки, в 2011 р. чи 2012 р. він одружився з ОСОБА_3, їх обох позивачка зареєструвала у своєму будинку, так як вони залишилися проживати у неї і вона вважала, що проживатимуть і в подальшому.

Оскільки з позивачкою, яка є жінкою похилого віку, залишилися проживати відповідачі, тому сам представник позивача поїхав на заробітки в м. Сочі Російської Федерації.

Приблизно навесні до нього зателефонував материн брат з м. Тернопіль і попросив приїхати, оскільки внук з дружиною виїхали і залишили її одну, тому повернувся додому.

Після цього ОСОБА_2 навесні 2015 р. один раз приїхали ввечері по справах, а наступного дня вранці поїхали, сівши на автобус, який прямував до м. Київ, після цього більше не з'являлися, зв'язку по телефону з ними не мають.

Представник позивача зазначив, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, надасть отримати житлову субсидію.

Відповідачі, про час та місце розгляду справи повідомлені, в судове засідання не з'явилися, справа розглянута заочно, позивач не заперечив проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, якими є, згідно ч. 4 ст. 64 кодексу, діти наймача. Члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, і, крім того, вони мають право за згодою власника будинку вселяти в займане ними приміщення інших членів сім'ї. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім'ї власника права користування жилим приміщенням.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено строк та умови, за яких член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, а саме, у разі відсутності такого члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Позивач являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 Хмельницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Теофіпольської районної Ради народних депутатів від 16 квітня 1987 року, згідно якого ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, та довідки Кунчанської сільської ради Теофіпольського району від 25 серпня 2015 р. № 420 про те, що згідно рішення № 3 від 30 вересня 2003 р. АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1, а будинку АДРЕСА_1 по цій вулиці присвоєно АДРЕСА_1.

У будинку позивача зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Кунчанської сільської ради від 20 серпня 2015 р. № 412, випискою з погосподарських книг Кунчанської сільської ради за 2010-2015 р.р. від 20 серпня 2015 р. № 126 та довідкою цієї ж сільської ради від 20 серпня 2015 р. № 413.

Свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що проживає по сусідству з будинком позивача. Зазначила, що разом з позивачкою проживав її внук ОСОБА_2, який навчався в м. Кам'янець-Подільський. З навчання приїхав разом з вагітною дружиною, деякий час пожили з бабою, після чого, близько 2 років тому, а саме навесні 2013 р. вони з дружиною та дитиною виїхали. Час, коли ОСОБА_2 виїхали, запам'ятала, так як під час похорону їх сусіда ОСОБА_6 біля будинку ОСОБА_1 стояв автомобіль, в який вантажили речі ОСОБА_2.

Після того ОСОБА_2 приїздив ще один раз, на її думку, щоб забрати орендну плату за земельний пай, і в 2015 р. приїздили разом з дружиною та дитиною, але на короткий строк - після обіду приїхали, а вранці наступного дня поїхали, в цей час до них в гості приходила донька ОСОБА_2, яка є однолітком її внучки.

Свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також є сусідкою позивачки, надала аналогічні пояснення щодо проживання відповідачів у будинку позивача, а також пам'ятає дату їх від'їзду, так як в цей день був похорон чоловіка їх сусідки ОСОБА_8. На її думку, ОСОБА_2 можуть проживати разом з батьками дружини.

Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов переконання, що родина ОСОБА_2 з весни 2013 року у будинку позивача не проживає, зазначені обставини відповідачами не спростовані, не доведено існування поважних причин відсутності за місцем проживання понад 1 рік та домовленості з власником житла, тому вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням через відсутність за місцем проживання понад строку тимчасової відсутності.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 213-215, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80 грн. (Сто двадцять одна гривня 80 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121,80 грн. (Сто двадцять одна гривня 80 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Самойлович А. П.