Справа № 569/9879/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його (позивача) користь 20 000 грн. заборгованості за договором позики, 8 140 грн. інфляційних витрат, 313,97 грн. 3 % річних, судовий збір та витрати повязані з розглядом справи.
В обґрунтування позову зазначається, що у вересні 2014 року до позивача звернувся ОСОБА_3 з проханням позичити йому 20 000 грн. Оскільки таких коштів у нього не було, відповідач запропонував йому звернутися до банківської установи та оформити кредит. За повідомленням відповідача банківська установа відмовила йому у видачі коштів. 11 вересня 2014 року позивач оформив у ПАТ «Альфа-Банк» договір № 500515473 та отримав у кредит грошові кошти. Того ж дня, 11 вересня 2014 року, передав грошові кошти у сумі 20 000 грн. для відповідача, який надав розписку на підтвердження їх отримання. Згідно домовленості ОСОБА_3 мав повернути ОСОБА_1 вказані кошти до 01 січня 2015 року. У встановлений термін боржник кошти отримані у позику не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо повернення боргу, однак ОСОБА_3 позики не повернув, уникає зустрічей, на телефонні дзвінки не відповідає.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити. У звязку з неявкою відповідача проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав.
Суд, зі згоди позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500515473 на суму 22 000 грн.
11 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено усний договір позики, згідно якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 позику в розмірі 20 000 гривень із строком повернення до 01 січня 2015 року.
На підтвердження укладення вказаного договору та отримання позики відповідач написав розписку.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 підтвердив факт передачі ним коштів в сумі 20 000 грн. для відповідача ОСОБА_3
У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положенням ст. 1050 цього ж кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, частиною другою якої визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до ст.ст. 1048, 625 ЦК України, він приймається судом до уваги.
Згідно ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Представник позивача ОСОБА_2 здійснює адвокатську діяльність, що стверджується Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 798 від 24 травня 2011 року виданим Головою Рівненської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_4
09 липня 2015 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги.
Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу згідно згаданого Договору про надання правової допомоги від 09 липня 2015 року, вартість витрат повязаних з оплатою правової допомоги адвоката становить 1 461,60 грн. Зазначена сума сплачена позивачем, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 26 серпня 2015 року.
Отже, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 284,55 грн. та 1 461,60 грн. витрат повязаних з оплатою правової допомоги.
На підставі ст. ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін