Справа № 635/7609/15-ц
Провадження № 2/635/3464/2015
У Х В А ЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2015 року суддя Харківського районного суду Харківської області Полєхін А.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25 липня 1972 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є різні з відповідачем характери. Протягом багатьох років позивач та відповідач разом не мешкають та не ведуть спільне господарство.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху як така, що подана без додержання вимог, викладених у ч. 4 ст. 119, ч. 5 ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем до позовної заяви не додано оригінал свідоцтва про шлюб та додано квитанцію про сплату судового збору №14726, яка за формою не відповідає вимогам Закону України від 05 квітня 2001року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та постанові Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» та не може бути належним доказом сплати судового збору.

Так, згідно розяснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до заяви про розірвання шлюбу має бути додано свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Крім того, згідно розяснень, що містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, позивач повинен додати до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору, яка за формою відповідає наведеним вимогам та оригінал свідоцтва про шлюб.

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк пять днів з дня отримання ним копії зазначеної ухвали.

Розяснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя - А.Ю. Полєхін