Справа №303/3695/15-ц
№2/303/2096/15
Номер рядка стат. звіту - 47
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Федорці В.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя в якій просить поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 Мукачівського району Закарпатської області, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділити у власність ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3), що розташований по АДРЕСА_1 в с.Ракошино Мукачівського району Закарпатської області вартістю 75830 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять) гривень, виділити у власність ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3), що розташований по АДРЕСА_1 в с.Ракошино Мукачівського району Закарпатської області вартістю 75830 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять) гривень.

Позов мотивує тим, що він та відповідач ОСОБА_4 з 17.04.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.03.2015 року, після розлучення відповідачу повернуто дошлюбне прізвище «ОСОБА_4». За час шлюбу вони з відповідачкою 22.06.2013 року придбали майно - домоволодіння АДРЕСА_1, с.Ракошино Мукачівського району, а саме: житловий будинок (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3), здійснивши реєстрацію права власності на дане нерухоме майно у встановленому законом порядку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.06.2013 року, згодою ОСОБА_3 на укладення даного договору. Ринкова вартість вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами

стр. 2 із 4

складає 151660 гривень. Як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання, він не маючи у власності іншого житла продовжує проживати в даному житловому будинку, та є зареєстованим у ньому, після розірвання шлюбу згоди про умови та порядок поділу вказаного домоволодіння, що належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності вони не досягли, у зв'язку з цим просить поділити їхнє спільне з відповідачем майно шляхом його виділення кожному в рівних частках.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що будинок куплений за гроші батьків відповідача, крім цього у будинку проживає спільна неповнолітня дитина сторін, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються відповідними положеннями Цивільного та Сімейного кодексів України.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

У відповідності до роз'яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами

законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно», необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час

припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Також згідно п.30 вказаної постанови, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві

спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

стр. 3 із 4

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 17.04.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Ракошинською сільською радою, актовий запис № 7. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.03.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, після його розірвання відповідачу повернуто дошлюбне прізвище «ОСОБА_4».

Проживаючи у шлюбі сторонами, як подружжям, було придбано майно - домоволодіння АДРЕСА_1, с.Ракошино Мукачівського району, а саме: житловий будинок (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3) у встановленому законом порядку.

Це підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 22.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зі згоди ОСОБА_3 на його укладення.

Відповідно до висновку про вартість від 20.05.2015 року, складеного оцінювачем Закарпатської ТПП, зареєстрованого в реєстрі оцінок ФДМУ за № 506062_20052015_22052015-1, ринкова вартість вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами складає 151660 гривень

Доводи представника відповідача про необґрунтованість позову з мотивів, того що будинок куплений за кошти батьків відповідача та у будинку проживає спільна неповнолітня дитина ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не є підставами для відмови у задоволенні вказаного позову, оскільки можлива участь батька відповідача у витратах, пов'язаних з купівлею будинку не спростовує положення викладене у ст.60 СК України, відповідно до якого набуте подружжям за час шлюбу майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а права дитини жодним чином не будуть порушені, незалежно він результату вирішення даного спору.

Враховуючи всі наведені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя необхідно задоволити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак представник позивача просив судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України , ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя задоволити.

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 Мукачівського району Закарпатської області, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3), що розташований по АДРЕСА_1 в с.Ракошино Мукачівського району Закарпатської області вартістю 75830 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять) гривень.

Виділити у власність ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку (літера «А») з надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею-котельнею (літера «Б»), вбиральнею (літера «В»), сараями (літери «Г», «Д»), колодязем (літера «Н»), огорожею з воротами (№№ 1-3), що розташований по АДРЕСА_1 Закарпатської області вартістю 75830 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять) гривень.

Судові витрати (сплачений судовий збір) віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський