Справа № 495/6188/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6188/15-ц
про зменшення розміру аліментів
28.08.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про зменшення розміру аліментів (а.с.2-3).
Так, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частки на 1/6 частку щомісячно на утримання дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2015 року відкрито провадження по справі № 495/6188/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.16).
Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але його представником - ОСОБА_4, подано до суду заяву, згідно з якою вона заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу за розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.42).
Відповідач - ОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.
Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ст.ст. 77, 157, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач - ОСОБА_1, та відповідач - ОСОБА_2, в період з 14.11.2009 року по 13.05.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від сумісного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3, що підтверджується повторно виданим 12.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис за 40.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2015 року по справі № 495/2688/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 21.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11).

На виконання даного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 27.05.2015 року видано відповідний виконавчий лист (а.с.13).

02.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ винесена постанова серії ВП № 48003053 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 495/2688/15-ц виданого 27.05.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини: сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Так, за твердженням ОСОБА_1, згідно виконавчого листа № 2-2738, виданого 07.04.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь колишньої дружини - ОСОБА_7, на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7, 9, 12), що на данпй час складає 385,80 грн.

Як зазначає ОСОБА_1, оскільки він ніде офіційно не працює, то 1/3 частина його заробітку, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, нараховується з середньостатистичної заробітної плати по Білгород-Дністровському району, яка з 01.06.2015 року складає 2 368 грн., і становить 789,33 грн.

Таким чином, за розрахунком ОСОБА_1 загальна сума аліментів, які він повинен сплачувати на утримання двох дітей становить 1 175,13 грн., що складається з аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 в розмірі 385,80 грн. та аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 789,33 грн.

Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати.

Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення.

У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на даний час не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, знаходиться у скрутному фінансовому положенні, але зобов ?язаний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в загальному розмірі 1 175,13 грн., що складається з аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 в розмірі 385,80 грн. та аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 789,33 грн., у зв`язку з чим, суд вважає за можливе і доцільне зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/3 частини на 1/6 частину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.

У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів.

При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (в редакції від 04.10.2015 року), з 01.09.2015 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 167 грн. (30 % = 350,10 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 455 грн. (30 % = 436,50 грн.).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2015 року по справі № 495/2688/15-ц, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Зменшуючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (в редакції від 04.10.2015 року), з 01.09.2015 року для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 167 грн. (30 % = 350,10 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 455 грн. (30 % = 436,50 грн.).

Доказів того, що ОСОБА_1 спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх малолітньої дитини, а ОСОБА_2, в свою чергу, не позбавлена права звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів за умови зміни ОСОБА_1 місця роботи та/або його матеріального становища.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 180, 182-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2015 року по справі №495/2688/15-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 21.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини - ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко