У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Добробит» про захист прав споживачів, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Добробит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, на рішення Крюківського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач порушує їхні права, втручається у приватне життя шляхом пред'явлення вимог про сплату неіснуючого боргу за утримання будинку та прибудинкової території.

Просили зобов'язати вчинити певні дії щодо перерахунку за неналежне надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій.

Крім того, у грудні 2014 року ТОВ «Добробит» звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 січня 2015 року позовні вимоги об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 березня 2015 року позовні вимоги про визнання боргу в сумі 353,21 грн за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 про захист прав споживачів та про зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку за неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відмовлено.

Позов ТОВ «Добробит» про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ТОВ «Добробит» заборгованість за утримання будинків та прибудинкових територій за період з січня 2012 року по серпень 2014 року у сумі 596,10 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та задовольняючи позов ТОВ «Добробит», суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами у справі фактично виникли правовідносини щодо надання та споживання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, і у кожного із відповідачів виникли зобов'язання з їх оплати, оскільки доказів відмови від послуг, які надавав позивач ТОВ «Добробит», відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не надано.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук