МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. № 2- зз/521/102/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У вересні 2015р. Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті судом в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа № 2-6927/08).

В обґрунтування своєї заяви ПАТ «Альфа Банк» вказував, що в рамках розгляду цивільної справи № 2-6927/08, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р. було накладено заборону на відчуження (перереєстрацію, в тому числі зняття з реєстраційного обліку) автомобілю марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Заявник зазначав, що 20 червня 2008р. між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №490077781, відповідно до п.2.4 цільовим використанням якого зазначено придбання транспортного засобу Geely МR 7151 А, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а згідно п.2.11 основним забезпеченням/предметом застави за вказаним договором виступив зазначений вище автомобіль.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №19277332, 20.06.2008р. було зареєстроване обтяження, обєктом якого виступав автомобіль НОМЕР_2.

Стверджував, що на примусовому виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №521/18853/13ц від 14.08.2014р., виданий Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа Банк» грошової суми у розмірі 264498,78 грн.

В ході проведення виконавчих дій актом опису та арешту майна боржника було накладено арешт на автомобіль марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, та знаходиться в заставі ПАТ «Альфа Банк» та передано його в подальшу реалізацію.

Однак, вказане рішення не може бути виконано оскільки ухвала Малиновського районного суду м.Одеси про забезпечення позову від 29.09.2008р. фактично зупинила виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси про стягнення коштів та реалізацію заставленого майна.

У звязку з наявністю арешту на вказаний вище автомобіль, виконавча служба немає правових підстав для здійснення подальшої реалізації арештованого майна.

19.08.2015р. Перший Малиновський ВДВС Одеського МУЮ направив лист щодо зупинення реалізації транспортного засобу «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1.

Так як вирішуючи питання про забезпечення позову суд не врахував інтереси особи, права якої порушуються, ПАТ «Альфа Банк» просило суд постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р.

У судове засідання по розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову представник ПАТ «Альфа Банк» не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.62).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання по розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Альфа Банк».

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа № 2-6927/08).

В рамках розгляду цивільної справи № 2-6927/08, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р. було накладено заборону на відчуження (перереєстрацію, в тому числі зняття з реєстраційного обліку) автомобілю марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.53, 57).

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2008р. між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №490077781, в якому відповідно до п.2.4 цільовим використанням якого зазначено придбання транспортного засобу Geely МR 7151 А, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а згідно п.2.11 основним забезпеченням/предметом застави за вказаним договором виступає вказаний вище автомобіль (ас.51-52).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №19277332, 20.06.2008р. було зареєстроване обтяження, обєктом якого виступає автомобіль НОМЕР_2(а.с.54-55).

Встановлено, що на примусовому виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №521/18853/13ц від 14.08.2014р., виданий Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа Банк» грошової суми у розмірі 264498,78грн.

В ході проведення виконавчих дій актом опису та арешту майна боржника було накладено арешт на автомобіль марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, та знаходиться в заставі ПАТ «Альфа Банк» та передано його в подальшу реалізацію.

Згідно листа Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ №В-2/06-42/23243 від 19.08.2015р., останнім було направлено лист до ДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України щодо зупинення реалізації транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1.

В ході розгляду заяви ПАТ «Альфа Банк» про скасування заходів забезпечення позову, судом було встановлено, що ПАТ «Альфа Банк» не приймав участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа № 2-6927/08), оскільки не був стороною у справі.

З документів, які були додані ПАТ «Альфа Банк» до заяви про скасування заходів забезпечення вбачається, що ПАТ «Альфа Банк» з позовом про звернення стягнення на заставлене майно, а саме на автомобіль марки «Джилі», 2008 року впуску, р.н. НОМЕР_1 не звертався і рішення суду щодо звернення стягнення на заставлене майно не приймалося.

Оскільки, чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки (застави), то суд правомірно вжив заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа № 2-6927/08).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 18.11.2008 р. виконано.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що оскільки рішення суду у цивільній справі, в рамках якої судом було вжито заходи забезпечення позову, на теперішній час не виконано, то і підстави для скасування заходів забезпечення позову на даний час відсутні.

З розяснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду , яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Разом із тим ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч. 5 цієї норми у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки визначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті застави, визначення якої міститься в Закону України «Про заставу» (ст. 1), відповідно до якого заставодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою і зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV.

Водночас, з аналізу судової практики Верховного суду України, щодо застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна вбачається, що законодавством не врегулювана можливість звільнення з-під арешту заставленого майна, накладеного для забезпечення позову.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту частин 6 та 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна.

При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв'язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання боржником на момент пред'явлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя й не пов'язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ «Альфа Банк» про скасування заходів забезпечення позову та вважає за необхідне розяснити ПАТ «Альфа Банк» його право на звернення до суду із позовом про зняття арешту з майна в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Керуючись ст. 154, 208, 213 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня її отримання.

Суддя: О.М. Сегеда

20.10.2015