Провадження № 2/369/4799/15
У Х В А Л А

іменем україни

13.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д. ,

за участю секретаря Кузьменко П.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А» про стягнення коштів.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити його шляхом накладення арешту на будівлю адміністративно-побутового комплексу площею 18 405,00 кв. м, що розташована в м. Києві на вул. Миколи Амосова, буд. 12, літера С, та належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А» () та оголошення заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Державній реєстраційній службі України, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо вказаної будівлі.

Як передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява розглядається судом у день її надходження.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовльнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А» про стягнення коштів, де просив суд солідарно стягнути з останніх борг у сумі 20 000 000 грн. на підставі договорів позики та поруки.

Відповідачу ТОВ «ПРОЕКТ-А», поручителю, належить на праві власності будівля адміністративно-побутового комплексу (літера С), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, будинок 12, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45206587 від 07.10.2015 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серії САС № 922050 від 24.02.2010 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на позицію, висвітлену у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зважаючи на п. 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, з огляду на співмірність обраного позивачем способу забезпечення його позову із заявленими ним вимогами, відсутність підстав вважати, що вжиті заходи будуть перешкоджати господарській діяльності ТОВ «ПРОЕКТ-А» або будуть порушувати права інших осіб, та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог ОСОБА_1, які він обґрунтовує наявними у матеріалах справи договорами позики та поруки, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та забезпечити його позов, але лише до розгляду справи по суті.

Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А» про стягнення коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С), площею 18 405 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, будинок 12, та належить товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А», .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Державній реєстраційній службі України, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С), площею 18 405 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, будинок 12, та належить товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-А», код .

Копію даної ухвали направити на виконання Державній реєстраційній службі України, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Д.Усатов