У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Попович О.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантжитло» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_7, на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантжитло» (далі − ТОВ «Гарантжитло»), у якому просив стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 594 968 грн 95 коп., з яких 57 1749 грн 75 коп. − сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 23 219 грн 20 коп. − 3 % річних.

Свої вимоги мотивувавши тим, що 27 березня 2013 року сторони уклали договір купівлі-продажу обладнання № 2703/02, предметом якого є пневмонагнітач ЕС 260/45, 2007 року випуску за ціною 441 445 грн.

27 березня 2013 року було підписано акт приймання-передачі, де зазначено, що позивач передав відповідачу на підставі п. 1 акта пневмонагнітач ЕС 260/45, 2007 року випуску в комплекті.

Станом на січень 2015 року відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов'язання, які передбачені п. 3.1 цього договору, та не перерахував суму в розмірі 441 445 грн.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, поданій представником ОСОБА_7, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що між ОСОБА_6 та ТОВ «Гарантжитло» 27 березня 2013 року укладено договір купівлі-продажу обладнання № 2703/02 (а. с. 20−22).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу обладнання від 27 березня 2013 року продавець зобов'язався передати у власність покупцю, а покупець зобов'язався прийняти у власність та оплатити обладнання згідно зі встановленим рахунком.

Згідно з п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна товару за цим договором становила 441 445 грн.

Згідно з п. 3.2 оплата здійснювалась у готівковій формі.

Відповідно до п. 4.1 договору поставка обладнання здійснювалась протягом трьох днів з моменту оплати.

Зміст зазначених пунктів договору купівлі-продажу дає підстави для висновку, що позивач повинен був поставити товар протягом трьох днів після розрахунку.

27 березня 2013 року сторони підписали акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав відповідачу пневмонагнітач ЕС 260/45, 2007 року випуску в комплекті, а відповідач здійснив розрахунок (а. с. 15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України <nau://ukr/435-15|st526> зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України <nau://ukr/435-15|st530> передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано виходив із того, що посилання ОСОБА_6 на те, що ТОВ «Гарантжитло» порушило взяті на себе зобов'язання щодо оплати товару за договором купівлі-продажу від 27 березня 2013 року, є безпідставними та не підтверджуються жодними належними доказами.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко О.В. Попович О.В. Ступак