Справа № 438/2-13/11 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/16/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача

ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4, експерта ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 18 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, виконавчий комітет Бориславської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, виконавчий комітет Бориславської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не взято до уваги пояснень позивача та вимогу визначити порядок користування земельною ділянкою до частини будинку АДРЕСА_1 згідно варіанту № 1 висновку № 1445 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ. Апелянт не погоджується з висновками суду про те, що перший та другий варіант експертизи порушують права відповідача та позивача.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, експерта, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником 16/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, укладеного ОСОБА_7 12 травня 2006 року на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак О.Р., реєстр №175, зареєстрованого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО 07.07.2006 року.

Відповідач ОСОБА_3 є власником 39/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 08.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р., реєстр № 2108, зареєстрованого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО 08.10.2004 року, реєстраційний № 7708772, номер запису 1586, книга №7, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1.

Третя особа ОСОБА_6 є власником 45/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23.12.1998 року, виданого виконкомом Бориславської міської ради на підставі рішення виконкому Бориславської міської ради від 19.11.1998 року №563. Дрогобицьким МБТІ 23.12.1998 року зареєстровано та записано в реєстрову книгу №7 за реєстровим №1586.

До укладення договору дарування від 08.10.2004 року, - 36/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 належала ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Бориславської міської ради народних депутатів 04.12.1998 року, згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 19.11.1998 року №563.

За заявою співвласників будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_6, власника 1/2 частини будинку, ОСОБА_7, власника 1/4 частини будинку, ОСОБА_10, власника 1/4 частини будинку, в зв'язку із житловою прибудовою, Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО проведено перерахунок ідеальних долей, зокрема:

Ідеальна доля 16/100 ідеальних частин ОСОБА_7 відповідає в житловому будинку: кухня-кімната літ.2-1 площею 24,4 кв.м., веранда літ.а1 (ІІІ), 1/2 підвалу літ.І площею 6,2 кв.м.; 1/4 огорожі літ.1/2;

Ідеальна доля 39/100 ідеальних частин ОСОБА_10 відповідає в житловому будинку: коридор літ.3-6 площею 7,3 кв.м.; жила кімната літ.3,5 площею 12,6 кв.м.: жила кімната літ.3,4 площею 21,5 кв.м.; кухня літ.3,7 площею 8,3 кв.м.; коридор літ.3,1 площею 4,7 кв.м.; ванна літ.3,2 площею 2,7 кв.м.; туалет літ.3-3 площею 1,5 кв.м.; підвал літ.ІІ площею 5.8 кв.м.; 1/2 підвалу літ.І площею 6,2 кв.м.; 1/4 огорожі літ.1-2.

12 травня 2006 року ОСОБА_7 уклала договір довічного утримання на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак О.Р., реєстр №175, зареєстрованого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО 07.07.2006 року.

В договорі довічного утримання вказуються приміщення в житловому будинку, які передаються у власність згідно цього договору, а саме: кухня-кімната літ.2-1 площею 23,5 кв.м.; веранда літ.а1; приміщення ІІІ площею 4,5 кв.м.; 1/2 підвалу літ.1 площею 6,2 кв.м.; 1/4 огорожі літ.1., що підтверджено договором довічного утримання, від 12.05.2006 року, договором дарування від 08.10.2004 року, свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 23.12.1998 року, інвентаризаційною справою ДК Дрогобицького МБТІ та ЕО на будинковолодіння АДРЕСА_1 Львівської області.

За будинковолодінням АДРЕСА_1 була закріплена земельна ділянка площею 974,70 кв.м. Вказана земельна ділянка розділена між співвласниками будинку на дві рівні частини по 487,35 кв.м. рішенням народного суду м. Борислава від 19.09.1975 року.

Рішення суду виконано, що підтверджується актом від 15 листопада 1975 року, складеним судовим виконавцем.

Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 24.11.1980 року №356 "Про результати обміру земель забудованих кварталів № 38, 42, 43, 44, 60 в м. Бориславі" за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 963 кв.м.

Рішенням Бориславської міської ради Львівської області (35 сесія міської ради п'ятого демократичного скликання перше пленарне засідання) від 18 вересня 2008 року №722 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 24.11.1980 року №356 "Про результати обміру земель забудованих кварталів №38, 42, 43, 44, 60 в м. Бориславі" внесено зміни в рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 24.11.1980 року № 356 "Про результати обміру земель забудованих кварталів № 38, 42, 43, 44, 60 в м. Бориславі", а саме: замість слів та цифр "АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 963 кв.м." читати слова і цифри "АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 975 кв.м.", що підтверджено рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 24.11.1980 року № 356 та рішенням Бориславської міської ради Львівської області від 18 вересня 2008 року № 722.

Третя особа ОСОБА_6 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 22.03.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,0487 га., розташованої в АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що підтверджено державним актом про право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 22.03.2010 року.

Висновком № 268/10 з додатковими варіантами від 10.12.2010 року та від 17.06.2011 року ПП "Ажур" запропоновано 6 варіантів порядку користування спірною земельною ділянкою.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1445 від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ, експерт прийшов до висновку, що виділити 1/2 частину земельної ділянки площею 480,32 кв.м. (по фактичних обмірах) та облаштувати прохід до квартири ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з правої сторони, ближче до будинку АДРЕСА_2, враховуючи форму та розміри спірної земельної ділянки, а також розташування на ній житлового будинку та необхідності доступу кожного співвласників на свою частину ділянки, суттєво віддалена від вулиці, не надається можливим. Експерт зазначив, що можливо встановити порядок користування земельною ділянкою та влаштувати прохід до квартири ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з правої сторони, ближче до будинку АДРЕСА_2, який відповідає вимогам ДБН.

Експертом запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 480,32 кв.м. (по фактичних обмірах) з влаштуванням проходу до квартири співвласника ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з правої сторони, ближче до будинку АДРЕСА_2.

Перший варіант передбачає:

В спільне користування обом співвласникам пропонується виділити земельну ділянку з такими розмірами по периметру, в метрах: 4,30; 5,28; 4,59 та 5,27 - загальною площею S5=23,41 (див. оранжевий колір табл. № 2 додатку № 2 до висновку).

Першому співвласнику (ОСОБА_2.) пропонуються дві земельні ділянки з такими розмірами по периметру, в межах: S3 - 3,09; 14,68; 8,72; 2,59; 2,01; по житловому будинку та по стіні житлового будинку; S2 - 5,23; 28,72; 2,15; 4,42; 4,45 та 21,24 - загальною площею 228,47 кв.м. (див. зелений колір табл. № 2 додатку до висновку № 2).

Другому співвласнику (ОСОБА_3) пропонуються дві земельні ділянки з такими розмірами по периметру, в метрах: S4 - 1,50; 14,74; 1,50 та 14,68; S1 - 5,22; 21,24; 4,45; 4,42; 2,15; по стіні житлового будинку; по житловому будинку; 10,51 та 17,00 - загальною площею 228,47 кв. м. (див. синій колір табл. № 2 додатку висновку № 2).

В запропоновану варіанті порядку користування земельною ділянкою, з метою періодичного огляду або ремонту співвласнику (ОСОБА_3) згідно ст. 98. 99 (п."ж") Земельного кодексу України, пропонується надати право земельного сервітуту на земельну ділянку з наступними розмірами по периметру, в метрах: 1,00; 4,22; 1,00 та 4,22 (див. бузковий колір табл. № 2 додатку до висновку № 2).

Другий варіант передбачає:

В спільне користування обом співвласникам пропонується виділити земельну ділянку з такими розмірами по периметру, в метрах: 1,50; 3,00; 1,50 та 3,00 - загальною площею S5=4,48 кв.м. (див. оранжевий колір табл. №3 додатку №2 до висновку).

Першому співвласнику (ОСОБА_2.) пропонуються дві земельні ділянки з такими розмірами по периметру, в метрах: S3 - 3,32; 10,45; 8,72; 2,59; 2,21 та по житловому будинку; S2 - 5,23; 36,72; 1,50; 9,53; 4,44; 2,33 та 23,35 - загальною площею 237,92 кв.м. (див зелений колір табл. НОМЕР_3 додатку до висновку № 2).

Другому співвласнику (ОСОБА_3) пропонуються дві земельні ділянки з такими розмірами по периметру, в метра: S4 - 1,50; 9,01; 1,50 та 8,95: S1 - 5,22; 23,35; 2,33; 4,44; 11,03; 3,32; по житловому будинку; 10,51 та 17,00 - загальною площею 237,92 кв.м. (див. синій колір табл. НОМЕР_3 додатку до висновку № 2).

Встановленням порядку користування спірною земельною ділянкою, площею 487,35 м.кв., яка належить територіальній громаді м. Борислава, яка прилягає до будинковолодіння АДРЕСА_1, тобто виділенням їй, ОСОБА_2, площа 243,67 м. кв. земельної ділянки, яка прилягає до квартири НОМЕР_3 будинковолодіння АДРЕСА_1, а решту частини земельної ділянки залишити у користуванні ОСОБА_3, згідно варіанту № 1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1445 від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ, як просить позивач ОСОБА_2, порушуються права позивача ОСОБА_2, як співвласника будинку, щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення якої будівництво та обслуговування будинку і господарських споруд, оскільки у першому варіанті висновку № 1445 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ не враховано, що під будинком є приміщення спільного користування сторін (підвал), а земельна ділянка врахована в загальну площу, пропонується надати в користування відповідачу ОСОБА_3

Крім того, даним варіантом висновку № 1445 порушуються права і відповідача ОСОБА_3 як співвласника будинку, щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення якої будівництво та обслуговування будинку і господарських споруд, оскільки в запропонованому варіанті порядку користування земельною ділянкою, з метою періодичного огляду або ремонту своїх частин житлового будинку, конструктивних елементів даху та покрівлі другому співвласнику (ОСОБА_3), згідно ст.ст. 98, 99 (п."ж") Земельного кодексу України, пропонується надати право земельного сервітуту на земельну ділянку з наступними розмірами по периметру, в метрах: 1,00; 4,22; 1,00 та 4,22.

Згідно висновку № 4092 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2014 року експертом встановлено, що розподіл земельної ділянки можливий у тому випадку, коли можливо облаштувати окремий вхід (заїзд) на відокремлену частину земельної ділянки кожному співвласнику. Експертом зазначено, що згідно Висновку № 1445 від 27 листопада 2012 року враховуючи форму та розміри спірної земельної ділянки, а також розташування на ній житлового будинку та необхідності доступу кожного співвласника на свою частину ділянки, суттєво віддалену від вулиці, виділити 1/2 частину земельної ділянки з влаштуванням окремого входу на земельну ділянку співвласника не надається можливим. Можливо встановити порядок користування земельною ділянкою та влаштувати прохід до квартири ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 з правої сторони ближче до будинку АДРЕСА_2, який відповідатиме вимогам ДБН. Таким чином експерт прийшов до висновку, що перший варіант порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом у Висновку №1445 від 27 листопада 2012 року відповідає вимогам ДБН та дає ОСОБА_2 можливість доступу до належної їй частини підвалу у будинку та частини земельної ділянки при виділенні у спільне користування частини земельної ділянки розміром 4,30м.*5,28м.*4,59м.*5,27м. (частина ділянки площею 23,42 кв.м., позначена помаранчевим кольором) та частина земельної ділянки з розміром 1,00м.*4,22м.*1,00м.*4,22 м (частина ділянки площею 4,22 м.кв. позначена бузковим кольором). Площа частини земельної ділянки, яка пропонується експертом у спільне користування співвласників, складає 27,64 кв.м.

Будучи допитаним в судовому засіданні 05.10.2015 року апеляційного суду Львівської області експерт ОСОБА_5 дав аналогічні пояснення викладені ним в його експертному висновку № 4092 від 11.09.2014 року.

Відмовляючи позивачу в задоволенні її позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 487,25 м.кв., яка прилягає до будинку АДРЕСА_1, тобто виділити їй, ОСОБА_2, площу 243,67 м. кв. земельної ділянки, яка прилягає до квартири НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1, а решту частини земельної ділянки залишити у користуванні ОСОБА_3, згідно варіанту № 1 висновку судової експертизи №1445 від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що такий варіант визначення порядку користування спірною земельною ділянкою порушуються права сторін.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у підпункті "ґ", пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 16 квітня 204 року №7 (із змінами і доповненнями, внесеним Постановою Пленуму Верховного Суд України від 19 березня 2010 року №2) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 р. N997-V- і згідно зі статтею 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. №1702-VI;

Оскільки, земельна ділянка, яка є предметом спору, рішення народного суду м. Борислав від 19 вересня 1997 року була лише закріпленою за будинковолодінням АДРЕСА_1, вона залишається у власності територіальної громади.

Згідно ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

Що стосується пропозиції в першому варіанті надати право земельного сервітуту другому співвласнику ОСОБА_3 зі сторони ОСОБА_2 згідно ст.ст. 98, 99 п. "ж" Земельного кодексу України, то згідно ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно ст. 99 п. "ж" Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

З такими позовними вимогами до суду ніхто із сторін не звертався, а, оскільки власником земельної ділянки є територіальна громада м. Борислава, ці питання є в компетенції власника, тобто Бориславської міської ради.

Частиною другою статті 401 Цивільного кодексу України встановлено, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також, іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Зміст сервітуту визначено ст.403 Цивільного кодексу України.

Частинами першою-третьою статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть, якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Враховуючи зазначене, особистий сервітут може бути оформлено у вигляді договору за домовленістю сторін, з зазначенням змісту сервітуту, визначеного ст.403 Цивільного кодексу України.

Таким чином, без дотримання вимог законодавства щодо встановлення земельного сервітуту не може бути вирішене питання визначення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту № 1 висновку №1445 судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2012 року, виконаної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

З врахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановленням порядку користування спірною земельною ділянкою, площею 487,35 м.кв., яка належить територіальній громаді м. Борислава, яка прилягає до будинковолодіння АДРЕСА_1, тобто виділенням їй, ОСОБА_2, площі 243,67 м.кв. земельної ділянки, яка прилягає до квартири НОМЕР_3 будинковолодіння АДРЕСА_1, а решту частини земельної ділянки залишити у користуванні ОСОБА_3, згідно варіанту № 1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1445 від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ, як просить позивач ОСОБА_2, порушуються права позивача ОСОБА_2, як співвласника будинку, щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення якої будівництво та обслуговування будинку і господарських споруд, оскільки у першому варіанті висновку № 1445 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2012 року Львівського НДІСЕ не враховано, що під будинком є приміщення спільного користування сторін (підвал), а земельна ділянка врахована в загальну площу, пропонується надати в користування відповідачу ОСОБА_3

Крім того, даним варіантом висновку № 1445 порушуються права і відповідача ОСОБА_3 як співвласника будинку, щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення якої будівництво та обслуговування будинку і господарських споруд, оскільки в запропонованому варіанті порядку користування земельною ділянкою, з метою періодичного огляду або ремонту своїх частин житлового будинку, конструктивних елементів даху та покрівлі другому співвласнику (ОСОБА_3), згідно ст.ст.98, 99 (п."ж") Земельного кодексу України, пропонується надати право земельного сервітуту на земельну ділянку з наступними розмірами по периметру, в метрах: 1,00; 4,22; 1,00 та 4,22.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та грунтується на вимогах закону.

У зв'язку з тим, що апеляційна скарга висновків суду не спростовує, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а рішення Бориславського міського суду Львівської області від 18 березня 2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 18 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.