АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/278/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кузьменко І.О.
Провадження № 22-ц/789/1131/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Баляс Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "УкрСиббанк" на рішення Підволочиського районного суду 16 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року представник ПАТ ««УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обгрунтування вимог посилався на те, що 06.11.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 60000 шв. фр., які позичальник зобов'язався повернути не пізніше 05.11.2017 р. та сплачувати проценти в розмірі 8, 49 %. В забезпечення повернення кредиту ОСОБА_1 06 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1, згідно з яким остання зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Аналогічний договір поруки було укладено із ОСОБА_3 Відповідачі взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту не виконували, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

Рішенням Підволочиського районного суду від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідент. номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі: 22106, 01 шв. фр. (двадцять дві тисячі сто шість, 01 швейцарських франків); 156, 56 грн. пені (сто п'ятдесят шість гривень 56 копійок); а також 3564 грн ( три тисячі п'ятсот шістдесят чотири гривні) судового збору.

У вимогах до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору у солідарному порядку - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник банку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови стягнення боргу з поручителів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути сплачений судовий збір посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, долучені до справи. Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель-відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зі змінами та доповненнями, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Судом встановлено, що 06.11.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування установи змінено на ПАТ «УкрСиббанк» згідно рішення Загальних Зборів Акціонерів від 27.10.2009 р.) та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 60000 шв. фр., а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 05.11.2017 р. та сплачувати проценти в розмірі 8, 49 %.

Відповідно до п.1.2.2 договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 05.11.2017 р.

06 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1, згідно з яким остання зобов'язалася перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_1 всіх його зобов'язань перед Банком в повному обсязі, що виникають із кредитного договору №0 від 06.11.2006 р.

06 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язувався перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_1 всіх його зобов'язань перед Банком в повному обсязі, що виникають із кредитного договору №0 від 06.11.2006 р.

За умовами п.3.1 вказаних договорів поруки передбачено, що дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи за виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань відповідно до укладених договорів станом на 09.02.2015 р. утворилась заборгованість по кредиту в сумі 22106, 01 шв. фр., з яких: 20298, 77 шв. фр. - кредитна заборгованість; 1807, 24 шв. фр. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості становить: за прострочення сплати кредиту - 119, 41 грн, за прострочення сплати процентів - 37, 15 грн., що підтверджується: кредитним договором № 0 від 06 листопада 2006 року, договорами поруки від 06 листопада 2006 року та розрахунком заборгованості по кредиту.

У зв'язку з невиконанням позивальником своїх зобов'язань за кредитним договором в березні 2015 року Банком було подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитом як до позичальника, так і до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як до поручителів .

За наданими розрахунками заборгованості встановлено початкову дату виникнення заборгованості - 9.02.2015 року. (а.с.15).

18.11.2014 року до відповідачів банком було подано досудові вимоги про погашення достроково всієї суми заборгованості (a.c.54-59). Досудові вимоги були отримані відповідачами рекомендованими листами 24.11.2014 року, про що свідчать розписки про вручення (а.с. 135-139.)

Тобто, з дати пред'явлення вимоги про дострокове погашення кредиту до моменту звернення з позовом банку до поручителя не минуло 6 місяців, а тому підстави вважати поруку припиненою відсутні.

За умовами п.1.4 договорів поруки передбачено відповідальність Поручителя перед кредитором в повному обсязі та відповідальність поручителя і позичальника як солідарних боржників.

Таким чином, оскільки в цілому зобов'язання за кредитним договором боржник повинен був виконати в 2017 році, а з вимогою про дострокове погашення кредиту банк звернувся до боржника та поручителя в листопаді 2014 року і направив позов до суду про стягнення заборгованості з боржника та поручителя як солідарних боржників в березні 2015 року, то порука не припинилась.

Вказана позиція узгоджується і з вищенаведеною Постановою Пленуму ВССУ і з правовою позицією Верховного суду України, висловленій у справі № 6-53 цс 14 від 17 вересня 2014 року, якою також передбачено, що позов повинен бути поданий протягом 6 місяців з дня, встановленого для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації банком свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, що і мало місце в даній цивільній справі.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Банком вимогу до поручителя про'явлено в судовому порядку протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поруки припиненою.

Ухваливши рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що строк виконання грошового зобов'язання забезпеченого порукою мав настати 10.04 2014 року, з дня непроплати чергового платежу, а тому лише з цієї дати слід було рахувати строк передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Проте такий висновок суперечить фактичним обставинам справи, за якими Банк заявивши 18.11.2014 року вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, скористався правом відповідно до вищезазначених вимог законодавства та умов договорів кредиту та поруки, а відтак строк виконання грошового зобов'язання є таким, що настав.

За таких обставин рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення боргу з поручителів .

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "УкрСиббанк" за подачу апеляційної скарги справлено судовий збір в розмірі 1827 грн. (а.с. 155). та за подачу позову в розмірі 3654 (грн.)

Таким чином, вказані витрати підлягають поверненню апелянту на підставі норм ст. 88 ЦПК України в розмірі 1827 грн. та в розмірі 2436 грн.

На підставі наведеного слід змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення Підволочиського районного суду від 16 липня 2015 року скасувати в частині відмови в позові Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору. Постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, (ідент. номер НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» рахунок №0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код 09807750 заборгованість по кредитному договору № 0 від 06 листопада 2006 р. в сумі: 22106, 01 шв. фр. (двадцять дві тисячі сто шість, 01 швейцарських франків); 156, 56 грн. пені (сто п'ятдесят шість гривень 56 копійок) .

Стягнути з ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 ідент. номер НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» рахунок №0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код 09807750 судові витрати в рівних частинах в сумі 1827 грн. та в сумі 2436 грн.

Змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1, ідент. номер - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» рахунок №0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код 18 грн. судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук