Справа № 202/4898/15-ц
Провадження 2/202/3576/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: головне управління міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, третя особа: головне управління міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_3В, проте остання в АДРЕСА_2 ніколи не мешкала, що підтверджується актом про відсутність відповідача. Реєстрація відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим суд, враховуючи заяву позивачів, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник головного управління міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.07.2004 року, ОСОБА_1 на праві власності належить 25/200 будинку №23/25, по вул. Степана Разіна в м.Дніпропетровську.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 09 червня 2015 року ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_2 03 лютого 2014 року та з 22 вересня 2014 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації, затвердженого головою квартирного комітету №5 Індустріального району м.Дніпропетровська, згідно якого ОСОБА_3 ніколи не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

При розгляді даної цивільної справи про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд розмежовує правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї.

У разі виникнення спору між власником і членами його сім'ї суд враховує, що право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, у даному випадку пред'явивши вимогу щодо позбавлення права користування житловим приміщенням.

В належному позивачі житловому будинку на теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що порушує право позивача щодо володіння, користування та розпорядження будинком.

Факт реєстрації відповідача в спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки останній оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірному домоволодінні, у зв'язку з чим несе невиправдані додаткові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства. Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року (справа № 6-57цс11).

З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні власністю є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: головне управління міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою №4, що розташована в будинку №23/25 по вул. Степана Разіна в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеному домоволодінні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин