Провадження № 6/127/947/15
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Мироненко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-268/2011 від 04.07.2011р., який видав Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, боржником добровільно рішення суду виконується не в повному обсязі, кошти на погашення заборгованості сплачуються частково, станом на 30.09.2015р. утворилась заборгованість в сумі 6529,25 грн., а відтак на думку державного виконавця є підставою для тимчасового обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час та місце розгляду подання повідомлялася належним чином, що підтверджується телефонограмою від 20.10.2015р.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подання та додані матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, з огляду на таке.

Як встановлено судом, на виконанні у Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-268/2011 від 04.07.2011р., який видав Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 06.06.2012р. було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу, однак як вбачається з наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №32904173 заборгованість ОСОБА_2 станом на 30.09.2015р. складає 6529,25 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Обов'язки і права державних виконавців визначені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, до подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань державним виконавцем не надано жодного доказу про вчинення ним виконавчих дій, крім відкриття виконавчого провадження, спрямованим на примусове виконання рішення суду.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Проте, жодного доказу ухилення боржника від виконання зобов'язань державним виконавцем до подання не додано. Разом з тим, як вбачається з тексту подання боржником добровільно рішення суду виконується не в повному обсязі, кошти на погашення заборгованості сплачуються частково, що спростовує твердження державного виконавця про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Як вбачається з матеріалів подання та зазначено вище, на виконанні на виконанні у Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-268/2011 від 04.07.2011р., який видав Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2011 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час заборгованість в сумі 6529,25 грн. боржником не погашена, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на погашення боргу.

Однак, з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем вживалися та вживаються заходи, щодо примусового виконання судового рішення, разом з тим, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір ухилятися від виконання рішення суду, в тому рахунку у такий спосіб, тобто шляхом залишення території України, державним виконавцем також не надано. Доказів того, що ОСОБА_2 на даний час знаходиться за кордоном державним виконавцем також не надано.

В той же час застосування заявлених заявником обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: