Справа № 646/1697/15-ц
Провадження № 2/646/702/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.,

за участю секретаря Жорнік Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо транспортної пригоди ,-

встановив:

10.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду, який в подальшому неодноразово уточнював, до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 11000,00 гривень, а також стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 115 834,68 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 червня 2013 року відбулось ДТП за участю водія ОСОБА_2, яка керувала технічно справним автомобілем НОМЕР_1, належачим ОСОБА_5, та водія ОСОБА_4, який керував технічно ісправним автомобілем НОМЕР_2, належачим ОСОБА_3. В результаті ДТП йому, як пасажиру автомобіля ВАЗ 21099 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Він звернувся з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП в кримінальному провадженні № 0000755 від 29.06.2013 року, яке було розглянуто Червонозаводським районним судом м. Харкова, та за результатами розгляду якого був постановленний вирок від 30.10.2014 року.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та їй було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік. ОСОБА_2 на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування призначеного їй за вироком основного та додаткового покарання. Цивільний позов прокурора задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 250 грн. 13коп. Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої злочином 89000 (вісімдесят девять тисяч) грн.. 85 коп., з яких: 69000 грн. 85 коп.- у відшкодування матеріальної шкоди; 20000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року скасовано вирок Червонозаводського районного суду від 30 жовтня 2014 року в частині розвязання цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь 69000 грн. 85 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. Матеріали кримінального провадження у цій частині направлено до нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду в порядку цивільного провадження. В іншій частині , в т.ч. щодо стягнення з ОСОБА_2 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди вирок суду залишено без змін.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 були надані докази спричиненої йому матеріальної шкоди, а саме: з 29.06.2013 року по 09.07.2013 року він знаходився на лікуванні в Харківській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_6. Під час знаходження в цій лікарні він витратив кошти на придбання ліків, а також після виписки його лікування потребувало значних витрат, що склало 5076,36 грн.. ОСОБА_1 надав на підтвердження витрат відповідні чеки та квитанції. Для проведення операції на плечі, що потребувала придбання пластини шейки плеча з кутовою стабільністю та набір гвинтів для синтезу (сплав титану) позивачем були витрачені кошти в розмірі 6300 грн., що підтверджується накладною № 02/06/07/13 від 07.07.2013 р. .

Позивач зазначив, що з 01.12.2014 р. по 19.12.2014 р. він знаходився на лікуванні в «Інституті патології хребта та суглобів ім.проф. ОСОБА_7, де 05.12.2014 року йому була проведена операція - ревізія зони хибного суглоба, декортикація, монтаж АЗФ ( апарат зовнішньої фіксації) з пластикою зони хибного суглоба аутотрансплантантом; взяття губчастого аутотрансплантанта з крила правої клубової кістки ,21.12.2014 р. по 23.12.2014 р. йому проведено лікування- вправлення вивиху голівки ендопротеза лівого кульшового суглобу, на що були витрачені кошти в розмірі 9 933 грн.98 коп., в тому числі і підготування до операції. На придбання ліків у звязку з проведенням операції ним була затрачена сума в розмірі 1221грн.86, що підтверджується чеками.

Внаслідок отриманої травми він потребує операції з приводу ендопротезування правого кульшового суглоба, комплектуючі для цього коштують 46000, 00 грн., що підтверджується рахунком- фактурою № 3 від 02.06.2015 року,довідкою № 05 від 04.06.2015 р., та квитанцією № 14UZ36314 від 08.06.2015 р. Для проведення операції необхідно придбання комплектуючих для ендопротезування в сумі 2730,00 грн., що підтверджується рахунком № 10 від 03.06.2015 року, та квитанцією № 14UZ36475 від 08.06.2015 р. За здійснення банківських операцій за перерахування грошових коштів позивачем були витрачені кошти в розмірі 495 грн., щодо сплати за проведення операції та купівлю необхідних медичних препаратів та комплектуючих ендопротезу.Оплата за надання ортопедо- травматологічної допомоги складає 14 638 грн. 09 коп., що підтверджується договором про надання отопедо- травматологічної допомоги від 04.06.2015 року.

Позивач були заявлені вимоги, щодо стягнення коштів на санаторно - курортне лікування, вартість якого складає на 21 день 9660 грн., що підтверджується довідками Інституту патології хребта та суглобів ім.проф. ОСОБА_7, та КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19», та довідкою про вартість санаторно - курортного лікування. Для проведення рентген дослідження, а також для проходження досліджень в лабораторії, позивачем були витрачені кошти в розмірі 1961.05 грн.

У відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 6948 від 27.08.2013 року матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля « ВАЗ 21099 » д.н. НОМЕР_3 на момент ДТП (29.06.2013 р.) складає 17 518,34 грн.

Позивач зазначив, що для надання юридичної допомоги, та представлення інтересів на стадії досудового розслідування та в суді під час розгляду кримінального провадження, а також після направлення Харківським апеляційним судом Харківської області матеріали кримінального провадження № 646/12237/14-к позивач звертався за правовою допомогою до адвокатів, послуги яких склали 11000 грн.

Позовні вимоги до страхової компанії позивач обґрунтовує тим, що автомобіль ВАЗ 21093, який знаходився під керуванням ОСОБА_2 був застрахований в НАСК «Оранта» , згідно поліса № АВ/ 9286100 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 23.01.2013 р по 22.01.2014 р., та передбачена сума ліміту відповідальності на одного потерпілого у разі шкоди, заподіяної життю та здоровю - 100 000 грн., у разі шкоди,заподіяної майну - 50 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представника позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача НАСК « Оранта » проти позову заперечувала, надавши пояснення, що страхова компанія визнає позов ОСОБА_1 частково, а саме відшкодування витрат на лікування в розмірі 8022,16 грн., інші вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вимоги заявлені ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля також не визнає, вважаючи, що ОСОБА_1 не є належним позивачем в частині цих позовних вимог, оскільки автомобіль зареєстрований за ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 проти заявлених до неї позовних вимог, щодо відшкодування витрат на правову допомогу заперечувала, пояснивши, що вона вважає, що надання позивачем договору про надання правової допомоги не є достатнім доказом понесених позивачем витрат.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, допитані в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримали, та просили розглядати справу за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 пояснив, що він не заперечує проти стягнення витрат у звязку з пошкодженням автомобіля « ВАЗ 21099 » д.н. НОМЕР_3 у сумі 17 518,34 грн. на користь ОСОБА_1, оскільки власником автомобіля фактично являється ОСОБА_1 ОСОБА_3 пояснив, що він передав у власність позивача автомобіль, оформивши право розпорядження транспортним засобом на підставі довіреності від 12.07.2011 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 червня 2013 року відбулось ДТП за участю водія ОСОБА_2, яка керувала технічно ісправним автомобілем НОМЕР_1, належачим ОСОБА_5, та водія ОСОБА_4, який керував технічно ісправним автомобілем НОМЕР_2, належачим ОСОБА_3. В результаті ДТП пасажиру автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, на даний час вирок в цій частині набрав чинності.

Позивач ОСОБА_1 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, та з цього приводу проходив лікування в різних медичних закладах, що підтверджується наданими позивачем виписками з лікарень, чеками, накладними, квитанціями, договорами, а саме: з 29.06.2013 року по 09.07.2013 року він знаходився на лікуванні в Харківській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_6. Під час знаходження в цій лікарні він витратив кошти на придбання ліків, а також після виписки його лікування було повязано з витратами, що склало 5076,36 грн.. ОСОБА_1 надав на підтвердження витрат відповідні чеки та квитанції.

Для проведення операції на плечі, що потребувало придбання пластини шейки плеча з кутовою стабільністю та набір гвинтів для синтезу (сплав титану) позивачем були витрачені кошти в розмірі 6300 грн., що підтверджується накладною № 02/06/07/13 від 07.07.2013 р. .

З 01.12.2014 року по 19.12.2014 року позивач знаходився на лікуванні в «Інституті патології хребта та суглобів ім.проф. ОСОБА_7, де 05.12.2014 року йому була проведена операція - ревізія зони хибного суглоба, декортикація, монтаж АЗФ ( апарат зовнішньої фіксації) з пластикою зони хибного суглоба аутотрансплантантом; взяття губчастого аутотрансплантанта з крила правої клубової кістки ,21.12.2014 р. по 23.12.2014 р. йому проведено лікування- вправлення вивиху голівки ендопротеза лівого кульшового суглобу, на що були витрачені кошти в розмірі 9 933 грн.98 коп., в тому числі і підготування до операції. На придбання ліків у звязку з проведенням операції позивачем була затрачена сума в розмірі 1221грн.86, що підтверджується чеками.

Внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 потребує операції з приводу ендопротезування правого кульшового суглоба, комплектуючі для цього коштують 46000, 00 грн., що підтверджується рахунком- фактурою № 3 від 02.06.2015 року,довідкою № 05 від 04.06.2015 р., та квитанцією № 14UZ36314 від 08.06.2015 р. Для проведення операції необхідно придбання комплектуючих для ендопротезування в сумі 2730,00 грн., що підтверджується рахунком № 10 від 03.06.2015 року, та квитанцією № 14UZ36475 від 08.06.2015 р.

За здійснення банківських операцій за перерахування грошових коштів позивачем витрачені кошти в розмірі 495 грн., щодо сплати за проведення операції та купівлю необхідних медичних препаратів та комплектуючих ендопротезу.

Оплата за надання ортопедо- травматологічної допомоги складає 14 638 грн. 09 коп., що підтверджується договором про надання отопедо- травматологічної допомоги від 04.06.2015 року.

Позивачем були заявлені вимоги, щодо стягнення коштів на санаторно - курортне лікування, вартість якого складає на 21 день 9660 грн., що підтверджується довідками Інституту патології хребта та суглобів ім.проф. ОСОБА_7, та КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19», та довідкою про вартість санаторно - курортного лікування.

Для проведення рентген дослідження, а також для проходження досліджень в лабораторії, позивачем були витрачені кошти в розмірі 1961.05 грн.

У відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 6948 від 27.08.2013 року матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля « ВАЗ 21099 » д.н. НОМЕР_3 на момент ДТП (29.06.2013 р.) складає 17 518,34 грн.

Для надання юридичної допомоги, та представлення інтересів на стадії досудового розслідування та в суді під час розгляду кримінального провадження, а також після направлення Харківським апеляційним судом Харківської області матеріали кримінального провадження № 646/12237/14-к позивач звертався за правовою допомогою до адвокатів, послуги яких склали 11000 грн.

Відповідно до п.33.1 ст.ЗЗ Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Крім того, відповідно до ст.35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом ЗО днів з дня подання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

ОСОБА_2 посилається на своєчасне звернення до HACK «Оранта» як з повідомленням про страховий випадок, так і з заявою з відповідними додатками про відшкодування шкоди, що була нею заподіяна потерпілому і цей факт встановлений як при винесенні вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 30.10.2014 року, так і під час постановлення Ухвали Апеляційним судом Харківської області від 29.01.2015 року.

Згідно з положеннями статті 979 Цивільного кодексу України, статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України, статті 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з пунктом 2 полісу № АВ/928610 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2013 року , страховик бере на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, виплатити страхувальнику страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобові внаслідок настання страхового випадку в порядку та на умовах, визначених цим полісом.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки », відповідно до ст. 21 Закону № 1961 IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 ст. 13 цього Закону, забовязані застрахувати ризик своєї відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоровю, або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У звязку із цим при предявленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо - транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

У відповідності до ст. 13 вищезазначеної Постанови Пленуму враховуючи, що відповідно до статей 386,395,396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди завданої цьому майну.

Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів, фактично витрачених на лікування, а також за необхідну операцію за яку перераховані кошти, матеріальну шкоду , спричинену у звязку з пошкодження автомобіля, витрат на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 105 874,68 грн.

У задоволенні позовних вимог, щодо витрат, необхідних на саноторно-куротне лікування у сумі 9660 грн., суд вважає необхідно відмовити, оскільки вони не є фактично понесеними, позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про стягнення таких витрат, у разі надання документів про фактичну сплату цих коштів.

Позовні вимоги до страхової компанії до НАСК «Оранта» заявлені обґрунтовано, оскільки, автомобіль ВАЗ 21093, який знаходився під керуванням ОСОБА_2 був застрахований в НАСК «Оранта» , згідно поліса № АВ/ 9286100 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 23.01.2013 р по 22.01.2014 р., та передбачена сума ліміту відповідальності на одного потерпілого у разі шкоди, заподіяної життю та здоровю - 100 000 грн., у разі шкоди,заподіяної майну - 50 000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача, щодо витрат на правову допомогу є підтвердженими і також підлягають задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_2 в сумі 11000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 629, 979, 988 ЦК України, п.33.1 ст.ЗЗ Закона України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -

ВІРІШ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 105 874 (сто пять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Л.П.Нікуліна