справа № 278/1625/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
Позивач звернулась до суду з вказаною заявою, якою просила про змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, адже, на переконання заявника, розмір аліментів, що стягуються на даний час є замалим та недостатнім. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про слухання справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2006 року (а.с.7) розірвано шлюб між сторонами, а також ухвалено стягувати з ОСОБА_2 відповідача у даній справі, на користь ОСОБА_1 позивача, аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з 23 січня 2006 року і до повноліття сина. На підставі даного судового акта видано виконавчий лист про стягнення аліментів (а.с.8-9). Неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає з матірю (а.с.13) та перебуває на її утриманні і вихованні (а.с.14). Іншого та більшого в ході розгляду справи встановлено та відповідно досліджено не було. Правовідносини у справі регулюються наступними нормами матеріального закону. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних міркувань. В ході розгляду справи позивачем не надано достатніх та об'єктивних доказів того, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, підлягає збільшенню. Відсутність відомостей про погіршення матеріального становища позивача, стану її здоров'я і навпаки, відомостей про покращення майнового стану відповідача виключає, на теперішній час, можливість збільшення розміру аліментів. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-184 СК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, ПП ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, суд,
В задоволенні позову відмовити.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян