Справа № 520/5409/15-ц
Провадження № 2/520/3175/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 Степановача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача, вказував на те, що третя особа у справі неналежним чином виконує свої зобовязання позичальника за кредитним договором, у якому позивач виступає кредитором, в наслідок чого за такими зобовязаннями утворилась заборгованість. Належне виконання вказаних зобовязань забезпечено іпотекою: в іпотеку банку відповідачами було передано трикімнатну квартиру за адресою м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 43АДРЕСА_1. З викладеного, та посилаючись на норми законодавства представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги та вернути стягнення заборгованості третьої особи, що випливає з долучених до позовної заяви розрахунків, у розмірі 227322,12 грн., на вказаний предмет іпотеки.
Учасники справи у судове засідання не зявились. Про час та місце вирішення справи сторони повідомлялись у встановленому законом порядку, однак про поважні причини своєї неявки до суду не повідомили.
Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заводного рішення не заперечував.
Відповідачі жодних заяв, клопотань або заперечень не надали.
З викладених обставин, зважаючи на те, що відповідачі за обставинами розгляду справи повторно не зявилися до суду не повідомляючи при цьому про поважність причин такої неявки, суд, керуючись положеннями ч.4 ст. 169 ЦПК України, 224-226 ЦПК України, ухвалив розглядати справу на підставі наявних доказів та постановити Заочне рішення.
Так, дослідивши доводи позову та перевіривши їх долученими до матеріалів справи доказами, суд встановив наступне.
Додатковими угодами були внесені зміни до Кредитного договору. Так Додатковою угодою №1 до кредитного договору що укладена між сторонами 28 липня 2008р. було встановлено графік повернення кредиту, а додатковою угодою №2 від 07.04.2009р. було продовжено термін користування кредитними коштами по 07 липня 2015 року в зв'язку з чим графік повернення кредиту викладений в новій редакції.
Факт отримання Позичальником кредитних коштів в повній сумі ліміту підтверджується заявою на отримання готівки № 335371 від 28 липня 2008 року.
Відповідно до пунктів 2.3.-2.6. та Позичальник зобов'язався щомісячно повертати частково кредит та сплачувати нараховані відсотки відповідно до графіку повернення кредиту.
Графіком повернення кредиту в редакції додаткової угоди від 07.04.2009р. сплата повинна проводитись щомісячно методом ануїтету (рівновеликими платежами) не менше ніж 1105,00 дол. США з яких підлягають оплаті проценти в повній мірі а залишок направляється на сплату за тілом кредиту.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином загальна заборгованість за вказаним кредитним договором у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України станом на 30.03.2015 року складає 227322,12 грн.
Зазначені обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи виписками та розрахунками.
При цьому суд зазначає про те, що відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Так, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до Іпотечного договору, укладеного між Банком та відповідачами 28.07.2008 року посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 5769, відповідачами як дольовими співвласниками квартири разом було передано в іпотеку нашому банку - квартиру №19, що знаходиться в будинку №43, корпус 1 в м. Одесі по вул. Ільфа і Петрова,
З метою досудового врегулювання спору та задоволення вимог за рахунок вказаного предмета іпотеки позивачем на адресу іпотекодавців було надіслано повідомлення про усунення порушення.
Однак, згідно наданих суду відомостей, відповіді на зазначенні вимоги Банком не отримано, зобовязання - не виконано.
За умовами ч. 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи з викладеного та приймаючи до уваги те, що згідно із ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, суд, виходячи з наведених правових положень та фактичних обставин доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір пропорційно до кількості та характеру задоволених позовних вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Так, позивачем було заявлено вимогу про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором, в загальному гривневому еквіваленті - 227322,12 грн., на предмет іпотеки, що є за своєю суттю майновою, та судовий збір за вирішення якої складає 2273,22 грн., що в свою чергу підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частинах.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 208-209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 546 575, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, -
Позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 Степановача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу квартири як цілісного обєкта одним лотом на прилюдних торгах за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Стягнути з ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_4 (Ідентифікаційний код НОМЕР_2), ОСОБА_3 (Ідентифікаційний код НОМЕР_3), ОСОБА_2 (Ідентифікаційний код НОМЕР_4) на користь держави судовий збір по 568,31 грн., з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров