Справа №333/4588/15-ц
Провадження №2/333/2128/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Комунарського району Запорізької міської ради про вселення, -
До суду із позовом про вселення до будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Калініна/Столярна, 63/20 звернулась ОСОБА_1 Посилається на таке. З 1998 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в цивільному шлюбі, який був зареєстрований 06.09.2002 року. В 2002 році вони придбали 12/25 частин житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Калініна/Столярна, 63/20. З цього часу позивачка в будинку була зареєстрована та почала проживати в ньому. В 2003 році в них народився син ОСОБА_4, який також зареєстрований за цією адресою. Старий будинок був знесений та побудований новий, в який вони заселилися в 2007 році. В 2011 році шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, у звязку з тим, що відповідач створював неможливі умови для спільного проживання, застосовував фізичну силу до неї. Вона зверталася за допомогою до міліції та органів соціального захисту, але в квітні 2013 року була змушена разом з дитиною залишити вказане приміщення. На теперішній час разом з сином мешкає в орендованій квартирі, але надалі не має змоги оплачувати наймане житло. На підставі ст. 405 ЦК України, ч.4 ст. 156 ЖК України, оскільки вона мешкала з сином в спірному будинку та зареєстрована в ньому як член родини, просить вселити її та неповнолітнього сина до оспорюваного будинку.
В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Додатково пояснили, що будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Калініна/Столярна, 63/20 був позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 куплений, але був укладений договір дарування на імя матері відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 Старий будинок був зруйнований, на його місті побудований новий, в якому проживали позивачка, відповідач ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_3 ніколи не проживала в цьому будинку. Позивачка виїхала з будинку змушено, оскільки відповідач перешкоджав її проживанню в ньому.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засіданні, не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив, повістки направлялись йому рекомендованими листами, за адресою його реєстрації, які повертались не врученими, у звязку з закінченням терміну зберігання. Хоча відповідач був обізнаний про те, що в провадженні суду знаходиться ця справа, знайомився з матеріалами справи 21.08.2015 року, подавав заяви, клопотання.
Відповідачка ОСОБА_3 також в судові засідання не завилялась, про причини неявки суд не повідомила, повістки направлялись їй рекомендованими листами, які повертались не врученими, у звязку з закінченням терміну зберігання. Хоча відповідачка був обізнана про те, що в провадженні суду знаходиться ця справа, подавала заяви, клопотання.
Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Комунарського району Запорізької міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов, зважаючи на інтереси неповнолітньої дитини.
Заслухавши позивачку, її представника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.
З 06.09.2002 року по 04.04.2011 рік позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується паспортом позивачки.
Позивачка, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/Столярна, 63/20 з 19.12.2002 року, що підтверджується паспортом позивачки та довідкою з місця проживання від 20.06.2015 р. З цієї ж довідки вбачається, що за цією адресою зареєстрований ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).
Матеріалами справи підтверджується, що власницею житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Калініна/Столярна, 63/20 є ОСОБА_3 (а.с.26-27, 35-37).
Згідно довідки №1050/03-К від 08.06.2015 року виданої Запорізьким міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді родина ОСОБА_6 перебувала під соціальним супроводом в період з 12.12.2012 р. по 14.03.2013 р.
Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки
Припинення сімейних відносин із власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.
Згідно зі ст. 396 ЦК України зазначено, що особа, що має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Судом установлено, що позивачка є колишньою дружиною відповідача ОСОБА_2, матір якого є відповідачка ОСОБА_3, що сторонами у справі не оспорюється.
Таким чином, на цей час позивачка та її неповнолітній син ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/Столярна, 63/20 та не втратили право користування вказаним житлом, оскільки їх не проживання в цій квартирі з 2013 року по день розгляду справи судом викликано поважними причинами, у звязку з неприязними стосунками між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2
У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Комунарського району Запорізької міської ради про вселення - задовольнити.
Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Калініна/Столярна, 63/20.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами в Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Головуюча Л.О. Варнавська