РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Кремінна

Справа № 414/1323/15-ц

Провадження № 2/414/516/2015

Кремінський районний суд Луганської області в складі головуючого:

судді: Акулова Є.М.

при секретарі: Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою ОСОБА_1 5 в

м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 26 жовтня 2010 року шлюб розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення мешкає разом нею за адресою вул. Сакко і Ванцетті буд. 46 село Борівське міста Сєвєродонецьк Луганської області, куди сім"я переселилася та зареєстрована, як переселенці, з тимчасово окупованого м. Кіровськ Луганської області. ОСОБА_4 самостійно утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток. Батько, з якого рішенням Кіровського міськсуду від 16.09.2008 року, стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, ще у 2010 році перестав сплачувати аліменти та спілкуватися із сином. Натепер батько залишився мешкати в м. Кіровськ, яке не підконтрольне українській владі.

У зв»язку з важким матеріальним становищем та проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей позивач має намір виїхати до родичів, що проживають у Білорусії і готові надати їм притулок, допомогу та оздоровлення.

З огляду на ці обставини, вона має намір найближчим часом, разом з дитиною виїхати до своїх родичів в Білорусію та деякий час мешкати там, до стабілізації ситуації в Україні. Крім того, така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку нададуть рідні, дитина матиме сприятливі умови для життя та розвитку.

Тому позивач просить суд дозволити їй оформити документи для тимчасового виїзду за кордон та в"їзду в Україну без згоди та супроводу батька неповнолітнього ОСОБА_4О, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним 16 річного віку та стягнути з відповідача судові витрати в справі.

Під час попереднього судового засідання позивачка уточнила позовні вимоги, відмовилася від стягнення з відповідача судових витрат.У судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином. Заперечень до суду не надав.

Представник третьої особи у судове засідання надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог позивача та просив розглянути справу за відсутності представника.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

Дослідивши обставини справи, надані стороною докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису, яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 26 жовтня 2010 року (лс8).

Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 238678 (а.с.7).

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою за адресою: вул. Сакко і Ванцетті буд. 46 село Борівське міста Сєвєродонецьк Луганської області, куди сім"я переселилася та зареєстрована, як переселенці, з тимчасово окупованого м. Кіровськ Луганської області (ас6,9). ОСОБА_4 матеріально утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідач залишився на непідконтрольній владі України території. Рішенням Кіровського міськсуду від 16.09.2008 року, з нього стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно (ас 10). Проте, ще у 2010 році він перестав сплачувати аліменти та спілкуватися із сином.

Натепер позивачка не має змоги отримати згоди батька на виїзд дитини за межі України.

Як встановлено в судовому засіданні позивача разом із дитиною запросили в гості родичі, які мешкають в Білорусії. Така подорож на переконання суду матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, а також її оздоровлення.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує насамперед інтереси самої дитини та зважує на приписи Сімейного Кодекса України, що рівності прав батьків, а саме:

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Оскільки відповідач не позбавлений щодо дитини батьківських прав, а у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також приймаючи до уваги неможливість для суду вирішувати спірні правовідносини на майбутнє, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди батька на певний строк, - на один рік з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. ст.150, 154 СК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 10,60,226-228, 231-232ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон задовольнити частково.

Надати дозвіл для оформлення документів для тимчасового виїзду та виїзду громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, в супроводі матері ОСОБА_2, або в супроводі уповноважених нею осіб на оздоровлення та відпочинок за межі України на строк один рік з дня набрання рішенням законної сили..

Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача судових витрат у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Є.М. Акулов