РІШЕННЯ

іменем України

"03" квітня 2015 р. 145/247/15-ц

2/145/277/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. 29 травня 1999 року на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1

Він в даному житлі не проживає, так як у нього є інше житло в АДРЕСА_1.

24.07.2008 року він надав дозвіл на реєстрацію в належному йому будинку в с. Договгополівка Тиврівського району своїй знайомій ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона деякий час проживала в даному будинку. 09.10.2014 року ОСОБА_4 за її заявою знято з реєстрації за даною адресою.

Під час проживання в будинку ОСОБА_4 30.07.2010 року зареєструвала в належному йому будинку свого сина ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Горис Вірменія. Реєстрація була здійснена при видачі йому паспорта серія НОМЕР_1 по досягненню шістнадцятирічного віку за місцем реєстрації матері, так як він був іще неповнолітнім.

ОСОБА_2 в належному йому житлі ніколи не проживав і не проживає на даний час, що стверджується довідкою сільської.

Оскільки ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України, він є військовозобов'язаним . На адресу його реєстрації приносять повістки з військкомату, представники військкомату та сільської ради вимагають від нього, як власника житла, повідомити про місце перебування ОСОБА_2. Всі ці обставини порушують його спокій і душевну рівновагу.

Крім того, у нього виникла необхідність провести відчуження житлового будинку ОСОБА_1 Наявність реєстрації відповідача в належному йому будинку перешкоджає йому розпорядитися належною нерухомістю, так як покупці не бажають купувати житло, право на проживання в якому має стороння особа.

Так як відповідач не бажає знятися з реєстрації добровільно, змушений звернутися до суду з даним позовом.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р народження, таким, що втратив право на користування житлом в будинку ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач зареєстрований в його будинку з 2010 р., але жодного дня в ньому не проживав. У нього виникла необхідність розпорядитися належним йому будинком, однак через реєстрацію відповідача в будинку не може цього зробити. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому порядку, відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( ч.4 ст. 169 ЦПК України) .

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_2 в житловому будинку, що належить позивачу, ОСОБА_1, ніколи не проживав і вони, живучи по - сусідству, ніколи ОСОБА_2 не бачили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. 29 травня 1999 року належить житловий будинок ОСОБА_1

Згідно довідки Довгополівської сільської ради № 208 від 17.02.2015 року в будинку ОСОБА_1 що належить ОСОБА_1 зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_2, однак він за вказаною адресою не проживає з 2010 року.

Реєстрація відповідача у належному позивачеві будинку перешкоджає позивачеві у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.6 ЗУ " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація громадянина України є місцем його проживання. Отже реєстрація відповідача в належному позивачу будинку визначається як місце його постійного проживання.

Право відповідача на проживання в дану будинку виникло внаслідок того, що в даному будинку була зареєстрована його мати, тобто право користування чужим майном виникло на підставі закону, так як відповідач на момент реєстрації був неповнолітнім і був зареєстрований за місцем проживання своєї матері.

Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України право користування чужим майном виникає на підставі закону.

Згідно ст. 406 ЦК України право користування чужим майном припиняється, якщо особа не користується цим правом на протязі трьох років підряд.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 -215, 223-225 ЦПК України, ст. 402, 406 ЦК України, ст. ст. 72 ЖК України,

вирішив:

Позов задовольнити .

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку ОСОБА_1 Тиврівського району, Вінницької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку .

Суддя Ліщишина М. Ю.