Справа № 274/4287/15-ц
Провадження № 2/0274/1809/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Щербака Д.С., при секретарі Поступайло Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивачем ОСОБА_1 подано вище вказану позовну заяву до відповідача Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю в 1 (один) місяць.

Позов мотивується тим, що 03 березня 2015 року помер рідний брат позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконавчим комітетом Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області видано свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 258870 від 04.03.2015 року.

Вона до смерті доглядала ОСОБА_2, несла всі витрати щодо його поховання, є єдиним спадкоємцем, крім її спадкоємців немає. Ще за життя ОСОБА_2 склав заповіт від 23.07.2013 року, реєстр за №18, посвідчений виконавчим комітетом Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яким все належне йому майно, що належить йому на день смерті заповів позивачу ОСОБА_1.

15 вересня 2014 року будинок, який належав на праві приватної власності покійному ОСОБА_2 та де був зареєстрований померлий за адресою: вул. Садова, 25 в с. Старий Солотвин Бердичівського району Житомирської області був подарований позивачу та 17 червня 2015 року вона вказаний будинок продала.

У вересні 2015 року в документах належних покійному брату позивач знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,6395 га., розташовану на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Вона не знала про належність її брату зазначеного вище державного акту про право власності на земельну ділянку. Тому, оскільки іншого нерухомого та рухомого майна у покійного ОСОБА_2 не було, то позивач в 6-ти місячний строк не зверталась до нотаріальної контори.

Звернувшись з вищезазначеним державним актом на право власності на земельну ділянку до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у неї факту прийняття спадщини.

На день смерті спадкодавця позивач не була з ним зареєстрована за вказаною вище адресою згідно довідки за №560 від 17.08.2015р., виданої виконавчим комітетом Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Крім того, вона позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщині нотаріусу на підставі письмової згоди інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у зв'язку відсутністю останніх.

Позивачка вважає, що пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вважала, що іншого спадкового майн немає, вона не знала про існування вищевказаного документу на земельну ділянку.

У звязку з вище викладеним, позивач просить суду визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини з поважних причин.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовну вимогу підтримала, просила суд її задовольнити з наведених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись статями 3, 4, 6, 10, 11, 57-60, 210, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, статей 1268, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ПН-, додатковий строк в 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області, після смерті брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 03 березня 2015 року.

Початок строку рахується з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Д.С. Щербак