РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5963/15-ц

пр. № 2/759/3494/15

22 вересня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» про зміну договору найму житлового приміщення, встановлення порядку користування і зобов'язання укласти окремий договір найму,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просили змінити договір найму житлового приміщення, встановити порядок його користування і зобов'язати укласти окремий договір найму кімнат № 2, 3, 10 у квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживають окремо у кожній кімнаті, ведуть окреме господарство у квартирі АДРЕСА_1. Дана квартира складається з трьох кімнат площею 39,2 кв. м. Згідно довідки № 1064 від 04.02.2015 року виданої КП «ДУОЖФ Святошинського району міста Києва» у вищевказаній квартирі: ОСОБА_3 - власник особового рахунку, ОСОБА_1 - син і ОСОБА_2 - дочка. На даний час між мешканцями квартири фактично вже визначений порядок користування квартирою.

За таких обставин, позивачі просили встановити порядок користування спірним кімнатами квартири АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 кімнату № 10 площею 13,1 кв.м., ОСОБА_2 - кімнату № 3 площею 13,6 кв.м., ОСОБА_3 - кімнату № 2 площею 12,5 кв.м.

Позивачі позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином до початку судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» проти задоволення позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

Кімнатами № 2, 3 і 10 у квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 002751 серії Б користуються ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно довідки № 1064 від 04.02.2015 року виданої КП «ДУОЖФ Святошинського району міста Києва» у вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 - власник особового рахунку, ОСОБА_1 - син і ОСОБА_2 - дочка.

Відповідно до технічного паспорту вказана квартира складається з дванадцяти кімнат, розташована на 2 поверсі, житловою площею 203,3 кв.м., кімната № 2 - 12,5 кв.м., кімната № 3 - 13, 6 кв.м., кімната № 10 - 13,1 кв.м.

Наявна у матеріалах справи копія Ордеру, виданого Святошинською районною в м.Києві державною адміністрацією, №002751 серія Б на жиле приміщення від 23.11.2009 року, що виданий ОСОБА_4 свідчить про наявність у ОСОБА_1, як наймача жилого приміщення, права на проживання у ньому разом із членами своєї сім'ї - позивачами у справі у кімнатах 2, 3 і 10, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (частина 1 статті 58 Житлового кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

До відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства Союзу РСР і Української РСР (стаття 62 ЖК України).

Порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду (частина 4 статті 816 Цивільного кодексу України).

У ході розгляду даної справи позивачі вказували на те, що між ними і ОСОБА_1, іхнім батьком, фактично склався порядок користування вказаними кімнатами.

Так, ОСОБА_3 проживає у кімнаті №2, площею 12,5 кв.м., ОСОБА_1 проживає у кімнаті № 10, площею 13,1 кв.м., а ОСОБА_2 - у кімнаті № 3 площею 13,6 кв.м.

ОСОБА_3 позивачами передав до суду заяву про те, що він визнає позов і просить справу розглядати у його відсутність.

За таких обставин, суд доходить висновку про можливість задоволення даного позову у частині встановлення порядку проживання у вказаних кімнатах, який не порушує житлових прав сторін і відповідає їхнім фактичним відносинам спільного проживання, що склалися між ними; викладене свідчить наявність підстав для виділу ОСОБА_1 кімнати № 10 площею 13,1 кв.м., ОСОБА_2 - кімнати № 3 площею 13,6 кв.м., ОСОБА_3 - кімнати № 2 площею 12,5 кв.м, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1.

Щодо решти вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 103 Житлового кодексу УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за з згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 104 Житлового кодексу УРСР член сім'ї наймача праві вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає статті 63 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 104 Житлового кодексу УРСР встановлено, що у разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно ст. 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Згідно ст. 63 Житлового кодексу УРСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Житлового кодексу УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Згідно ст. 47 Житлового кодексу УРСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Враховуючи, що у квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані ОСОБА_3 - власник особового рахунку, ОСОБА_1 - син і ОСОБА_2 - дочка та умови за яких допускається укладання окремого договору найму жилого приміщення у судовому порядку за відсутності згоди члена сім'ї наймача, а саме відповідність нормативам розміру жилої площі, щодо якої укладається окремий договір найму та відповідність умов жилого приміщення вимогам ст. 63 ЖК УРСР, та те що сторони бажають укласти окремий договір найму житлового приміщення і відкрити окремий особовий рахунок, не вбачається можливим відповідно до умов встановлених Житловим кодексом України.

Суд зазначає, що з врахуванням розміру жилої площі, що припадає на кожного члена сім'ї є неможливим виділення окремих приміщень без порушення санітарних норм на житлове приміщення, такий виділ порушує права та законні інтереси інших членів сім'ї та погіршує житлові умови всіх членів сім'ї.

Із матеріалів справи вбачається, що розмір кімнат 2, 3 і до вказаної квартири менший, ніж 13,65 квадратного метру, а тому кожна із них не може предметом договору найму, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні позову у цій частині.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 кімнату № 10 площею 13,1 кв.м., ОСОБА_2 - кімнату № 3 площею 13,6 кв.м., ОСОБА_3 - кімнату № 2 площею 12,5 кв.м.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: