Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5565/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року у справі за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Запорізька міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 18.04.2007 року між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4694 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 5 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 030 231,28 грн. (в цінах 2007 року). За положеннями п. 8 договору, він укладається на дев'ятнадцять років.

Згідно п. 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4 060,56 грн. протягом строку будівництва об'єкта, у розмірі 30 453,47 грн. - з дня введення об'єкту до експлуатації, що складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007 року.

01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, розділ ХІІ якого передбачає плату за землю. Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

29.04.2014 року Запорізькою міською радою з метою визначення бази розрахунку орендної плати на земельну ділянку, надану в користування відповідачу, отримано в Головному управлінні Держземагенства витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За даними вищезазначеного витягу від 29.04.2014р. № 18-8-0.5-1828/2-14 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складає 6 497 360,10 грн.

Отже, розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою складає 194 920,80 грн., у зв'язку з чим, договір оренди землі підлягає приведенню у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення до нього відповідних змін.

04.07.2014р. з метою досягнення згоди між сторонами Запорізька міська рада на адресу відповідача направила письмову пропозицією від 03.06.2014 р. "Про внесення змін до договору оренди землі". Проте, відповідач додаткову угоду не уклав, тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Посилаючись на зазначені обставини, Запорізька міська рада просила суд:

- змінити п. 5 договору оренди землі від 18 квітня 2007р. за № 31, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 0,4697 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розташування офісно-готельного комплексу, виклавши його в такій редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 6 497 360 грн. 10 коп. (Шість мільйонів чотириста дев'яносто сім тисяч триста шістдесят грн. 10 коп.) в цінах 2014 року».

- змінити п. 9 договору оренди землі від 18 квітня 2007р. за № 31, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 0,4697 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розташування офісно-готельного комплексу, виклавши його в такій редакції: «9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 194 920 грн. 80 коп. (Сто дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот двадцять гривень 80 коп.), що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2014 року».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року позов задоволено.

Внесено зміни до п. 5 договору оренди землі № 31 від 18 квітня 2007р., укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, викладено його в такій редакції:

"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 6 497 360 грн. 10 коп. (Шість мільйонів чотириста дев'яносто сім тисяч триста шістдесят грн. 10 коп.) в цінах 2014 року".

Внесено зміни до п. 9 договору оренди землі № 31 від 18 квітня 2007р., укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, викладено його в такій редакції:

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 194 920 грн. 80 коп. (Сто дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот двадцять гривень 80 коп.), що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2014 року".

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізької міської ради судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, викласти договір оренди п. 9 : «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 38 984 грн. - протягом строку будівництва об'єкта, та у розмірі 194 920 грн. - з дня введення об'єкту в експлуатацію».

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 березня 2007р. між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, який 18 квітня 2007р. зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.04.2007р. за № 31 (а.с. 8-14).

Відповідно до п. 1 договору оренди землі, орендодавець, відповідно до рішення шостої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради № 72/145 від 06.12.2006р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування офісно-готельного комплексу, яка знаходиться: АДРЕСА_1.

Пунктами 2-7 договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4697 га. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: нежитлова будівля орендаря, інші об'єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з нежитловою будівлею. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 2 030 231 грн. 28 коп. (в цінах 2007 року). Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

Договір укладається на дев'ятнадцять років (п. 8 договору оренди землі).

Згідно п. 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4 060 грн. 56 коп. на протязі строку будівництва об'єкта, у розмірі 30 453 грн. 47 коп. - з дня введення об'єкту до експлуатації, що складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007 року.

За умовами п. 12 договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно п. 32 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягання згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Факт передачі позивачем в оренду відповідачу земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0,4697 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у стані, придатному для розташування офісно-готельного комплексу, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 18.04.2007р. № 31 (а.с. 13).

Запорізькою міською радою 26.06.2012 року було прийнято рішення № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011 року № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя» (а.с. 20).

Вказаним рішенням був затверджений коефіцієнт "К", згідно якого визначається розмір орендної плати. Зокрема, для всіх земельних ділянок м. Запоріжжя, крім пунктів, наведених нижче, встановлений коефіцієнт 3. Зобов'язано орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений у договорі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.2008 року № 79 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя", укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати.

Також, цим рішенням встановлено, що розмір орендної плати визначається згідно формули О = П*К*Кі, де О - розмір орендної плати, П - розмір земельного податку, визначений згідно вимог Податкового кодексу України, К - коефіцієнт, визначений даним рішенням, Кі - коефіцієнт індексації.

Рішення № 37 було оприлюднене 24.07.2012р. в газеті "Запорозька Січ".

У зв'язку з тим, що розмір орендної плати за надану відповідачу в оренду земельну ділянку, визначений пунктом 9 договору оренди землі, не відповідає встановленому рішенням Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року та вимогам діючого законодавства, позивач звернувся до відповідача з пропозицією від 03.06.2014р. за № 01/02-32/01664 "Про внесення змін до договору оренди землі". До пропозиції було додано розрахунок орендної плати на земельну ділянку в 2 примірниках та додатковий договір до договору оренди від 18.04.2007 року за № 31 в 2 примірниках (а.с. 17-19).

Вказана пропозиція була направлена ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням 03.07.2014р. (а.с. 16).

Однак, відповідач відповідь на вказану пропозицію не надав.

Запорізька міська рада у позові зазначає, що відповідач ухиляється від приведення умов договору оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства України в частині визначення орендної плати за землю, що, в свою чергу, призводить до недоотримання бюджетом міста орендної плати за користування земельною ділянкою в належному розмірі.

Отже, між сторонами укладено договір оренди землі. Фактичні обставини справи підтверджують, що сторони досягли всіх суттєвих умов, передбачених законом для договорів оренди: зокрема щодо ціни, строку його дії, об'єкту оренди, за його індивідуально - визначеними ознаками тощо, а тому він вважається укладеним згідно ст.ст. 627, 628, 638, 759 ЦК України.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" № 161-ХІV від 06.10.1998 року визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 вищезазначеного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Як визначено у п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Виходячи з положень п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата, поряд із земельним податком, є формою плати за землю.

Згідно з п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування за цим податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування відповідно до п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно з п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Статтею 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди (ч. 288.4), але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (ч. 288.5).

Відповідно до ст. 274.1. Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

При цьому, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а також затвердження конкретних ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України віднесено пунктом 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської, селищної, міської рад, яка реалізується шляхом прийняття відповідних рішень на пленарних засіданнях ради.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оцінку земель" № 1378-ІV від 11.12.2003 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується при визначенні розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та ін.

Пунктом 2 частини 1 статті 13 цього ж Закону встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Частиною 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, затвердження нормативної грошової оцінки землі, ставок земельного податку та розміру орендної плати відноситься до виключної компетенції відповідної місцевої ради. При цьому, мінімальний граничний розмір орендної плати залежить від розміру земельного податку, який, у свою чергу, обчислюється від нормативної грошової оцінки землі.

Так, рішенням Запорізької міської ради від 03.03.2008 року № 79 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя" було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, виконану українським ДНДІПМ "Дніпромісто", затверджено базову вартість 1 кв.м. землі у розмірі 190,18 грн. із врахуванням індексації нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2008 року, значення коефіцієнтів місцерозташування та впливу локальних факторів, а також впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.03.2008р. (а.с. 22-23).

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 27.07.2011 року № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення м. Запоріжжя" було затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя (а.с. 21).

В подальшому, рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2012 року № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011р. № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя", змінено коефіцієнт "К", згідно якого визначається розмір орендної плати, зокрема, для всіх земельних ділянок м. Запоріжжя, крім пунктів, наведених нижче, він встановлений в розмірі 3. Цим рішенням також встановлено, що розмір орендної плати визначається згідно формули О = П*К*Кі, де О - розмір орендної плати, П - розмір земельного податку, визначений згідно вимог Податкового кодексу України, К - коефіцієнт, визначений даним рішенням, Кі - коефіцієнт індексації (а.с. 20).

Виходячи з положень чинного законодавства мінімальний граничний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюється Податковим кодексом України, при цьому затвердження ставок земельного податку, а отже і розміру орендної плати та нормативної грошової оцінки, відноситься до виключної компетенції сільської, селищної, міської рад, яка реалізується шляхом прийняття відповідних рішень на пленарних засіданнях ради. Тому, прийняття радою рішення про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення є підставою для приведення положень спірного договору оренди землі у відповідність до вимог цього рішення в частині визначення розміру орендної плати.

Так, в матеріалах справи міститься Витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданий Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області, щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 4697,00 м2, за кадастровим номером НОМЕР_1, відповідно до якого станом на 25.01.2014 року нормативна грошова оцінка вказаної ділянки становить 6 497 360,10 грн. (а.с. 15).

Таким чином, розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою складає:

6 497 360,10 х 1% х 3 = 194 920,80 грн., де:

194 920,80 - розмір орендної плати;

6 497 360,10 х 1% - розмір земельного податку, визначений згідно зі ст.ст. 12, 274 Податкового кодексу України;

3 - коефіцієнт, визначений рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2012р. № 37.

Як зазначалося вище, у зв'язку з прийняттям вищевказаного рішення, Запорізька міська рада звернулась до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору оренди землі. До пропозиції було додано розрахунок нового розміру орендної плати та проект додаткового договору.

Отже, запропоновані відповідачу для внесення змін у договір розміри нормативної грошової оцінки землі та орендної плати відповідають вимогам чинного законодавства та рішенням Запорізької міської ради від 03.03.2008 р. № 79, від 26.06.2012 р. № 37.

Проте, пропозиція позивача залишена відповідачем без задоволення, останнім не здійснено заходів щодо внесення запропонованих змін до договору. Додаткову угоду також не укладено.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з п. 34 ст. 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до чинного законодавства.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 вказаного Закону рада, в межах своїх повноважень, приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які згідно до ст. 144 Конституції України є обов'язковими до виконання на відповідній території та оприлюднюються у встановленому законом порядку.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що рішення Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року, яким встановлено орендну плату за земельну ділянку, що є предметом договору оренди землі, в розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки, прийняте Запорізькою міською радою в межах наданої чинним законодавством компетенції.

Станом на час вирішення спору судом рішення Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року в установленому законом порядку не скасовано, не змінено і не визнано недійсним, а відтак, в силу приписів ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов'язковим для виконання на відповідній території.

Законом визначено, що зміна розміру грошової оцінки землі має наслідком зміну земельного податку щодо відповідних земельних ділянок, а тому наявні передбачені договором умови, при яких його зміна є обов'язковою для сторін.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Вказані обставини передбачені сторонами у п. 32 договору оренди землі.

Нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі передбачена можливість перегляду орендної плати у разі прийняття орендодавцем рішення про збільшення орендної плати (п. 12 договору оренди землі), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому зміна граничного розміру цієї плати, в даному випадку за рішенням Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року, є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Частиною 3 ст. 653 ЦК України визначено, якщо договір змінюється в судовому порядку, зобов'язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

Відтак, оскільки розмір орендної плати за надану відповідачу земельну ділянку, визначений пунктом 9 договору, не відповідає розміру орендної плати, затвердженому вищевказаним рішенням Запорізької міської ради, а умовами договору оренди землі передбачено внесення змін до нього у разі зміни розміру орендної плати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявні достатні підстави для зміни договору у частині, що стосується розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з цих положень закону, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Позивач довів суду, що розмір орендної плати за договором не відповідає затвердженому Запорізькою міською радою згідно рішення № 37 від 26.06.2012 року розміру орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя, що, в свою чергу, впливає на формування доходної частини бюджету міста, а також обґрунтував підстави для внесення змін до договору оренди землі в цій частині. Відповідач не довів відсутність підстав для внесення змін до договору оренди землі.

Крім того, рішення Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року, яким змінено розмір орендної плати, як вже зазначалося вище, не оскаржене, а отже є чинним та в силу приписів ст. 144 Конституції України повинно виконуватись на відповідній території.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду про зміну розміру орендної плати та позбавлення можливості сплати диференційованого розміру орендної плати на підставі зміни даних щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. А відповідно до ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

В даному випадку орендна плата за землю є категорією, що регулюється Законом (нормами Податкового кодексу України), а також органами місцевого самоврядування.

01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України, розділ ХІІ якого регулює сплату орендної плати за землю.

Пунктом 3 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що в разі, якщо законодавчими актами передбачені інші правила справляння податків, зборів, що регулюються цим Кодексом, застосовуються правила цього Кодексу.

П.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто, орендна плата за землю - це податок.

Згідно зі ст. 6 Податкового кодексу України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

За положеннями ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Таким чином, Податковий кодекс України чітко визначає, що орендна плата прямо залежить від нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки. Зміна нормативної грошової оцінки веде до зміни орендної плати.

Статтями 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

На момент звернення позивача до суду таким органом було Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (далі - Держземагентство), яке є державним органом та не входить до структури Запорізької міської ради. Це єдиний орган в системі органів виконавчої влади, який уповноважений у відповідності до Закону надавати дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і лише у формі Витягу.

Відповідно до положень ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України визначено:

- орендна плата за землю - це податок (безумовний і обов'язковий платіж);

- орендна плата за землю не може бути нижчою, ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- орендна плата за землю нараховується лише у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки базою оподаткування є саме нормативна грошова оцінка земельної ділянки (дані про яку отримуються лише з Витягу).

Отже, за вимогами вищенаведеним норм законодавства не передбачено визначення у договорі оренди землі декількох розмірів орендної плати (на час будівництва та з дня введення об'єкту до експлуатації), а лише один - визначений у відсотках від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, дані про яку наявні у витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який видається уповноваженим на це центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки неправильно зазначено категорію землі за функцією використання: замість "землі, зайняті поточним будівництвом" вказано "землі комерційного використання" не спростовують правильність висновків суду.

Так, Запорізькою міською радою з метою визначення бази розрахунку орендної плати за земельну ділянку, надану в користування відповідачу, отримано в Головному управлінні Держземагентства у Запорізькій області витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 15).

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998р. № 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.1998р. за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Таким чином, категорія функціонального призначення земельної ділянки визначається уповноваженими державними органами не в залежності від того, чи ведеться будівництво, чи ні (наприклад, об'єкт прийнято в експлуатацію), а в залежності від видів економічної діяльності, в даному випадку - відповідача. Віднесення земельної ділянки до певних категорій здійснюється на підставі даних, отриманих від органів статистики.

Тобто, застосування Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф - 2,5) здійснено на підставі вищезазначених документів.

Доводів та доказів на підтвердження неналежності розрахунку уповноваженого органу (Головного управління Держземагентства у Запорізькій області), його невідповідності вихідним даним чи механізму здійснення розрахунку матеріали справи та апеляційна скарга не містять.

Судова колегія також зазначає, що Запорізька міська рада не має повноважень щодо визначення категорій функціонального призначення земельних ділянок, а отримує ці дані з витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як того вимагає Податковий кодекс України та Закон України «Про оцінку земель». Витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який наданий позивачем, є чинним. Докази його оскарження або скасування в адміністративному порядку в матеріалах справи відсутні. Вносити до нього зміни Запорізька міська рада не має права, так як це є прерогативою Головного управління Держземагентства у Запорізькій області.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність дозволу на виконання будівельних робіт не є доказом того, що органами Держземагенства неправильно визначено функціональне призначення земельної ділянки. Дії органів статистики (в частині визначення категорії функціонального призначення земельної ділянки) і Головного управління Держземагентства у Запорізькій області (в частині законності надання Витягу) відповідач у порядку адміністративного судочинства не оскаржив.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Решта доказів та обставин, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: