Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/8454/14-ц Головуючий у 1 інстанції Боровікова А.
Провадження № 22-ц/778/4329/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася дот суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що вона є головою садового товариства «Кристал» Запорізької державної академії, яке розташовано на території Володимирської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

26 травня 2014 року ОСОБА_3 було пошкоджено належне їй майно, а саме: встановлені нею металеві кілки на належній їй території земельної ділянки, розташованої на території вищезазначеного садового товариства. Вартість пошкоджених ОСОБА_3 кілків складає 243 грн.. Також неправомірними діями ОСОБА_3 їй було заподіяно моральну шкоду внаслідок пошкодження її майна, яку вона оцінює в 10000 грн.

Просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду у розмірі 233 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 233 грн., моральну шкоду у розмірі 100 грн., судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп., а всього у сумі 576,60 грн. У іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За загальним правилом відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії такої особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до положень ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Системний аналіз норм, що регламентують правила відшкодування шкоди, дають підстави стверджувати, що обов'язок доказування у спірних правовідносинах належить позивачеві, який має довести факт наявності шкоди та її розмір, а також факт спричинення шкоди неправомірними діями відповідача.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача у спричиненні шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 є власником садового будинку та земельної ділянки НОМЕР_2 для ведення садівництва, розташованої на території Запорізького району Запорізької області, Володимирівська сільська рада, СТ «Кристал». Відповідач в свою чергу є власником суміжної земельної ділянки НОМЕР_1 для ведення садівництва. Між сторонами виникають сварки з приводу межі земельних ділянок.

Так, відповідач, вважаючи, що позивач встановила кільки для паркану на його території земельної ділянки, а не на межі, зруйнував їх. Зазначене підтверджується показами свідків і не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди обґрунтовані, та на підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З наданих позивачем рахунків, вбачається що сума збитків становить 233 грн.

Всупереч частини 1 ст. 60 ЦПК України, згідно вимог якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів про спростування вартості знищених кілок, та не довів суду, що їх вартість менш ніж вимагає позивач.

Частково задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст.23,1167 ЦК України, виходив з того, що моральна шкоди була заподіяна позивачу, оскільки неправомірними діями відповідача було пошкоджено належне їй майно.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з даних обставин, та, враховуючи характер і тривалість душевних страждань, суд дійшов до висновку, що в грошовому виражені розмір компенсації моральної шкоди буде достатнім в сумі 100 грн. і цю суму стягнув з відповідача на користь позивача.

Посилання апелянта на те, що кілки були встановлені ні його земельній ділянці не підтверджені жодними доказами з боку відповідача. Суду не надано жодних належних документів, з яких вбачалося чітке розмежування земельних ділянок сторін, а тому немає підстав вважати дії відповідача правомірними.

Посилання апелянта на відсутність розгляду питання щодо дій позивача, як голови СТ «Кристал» на час приватизації земельних ділянок, безпідставні, оскільки зазначене питання не було предметом позову і відповідачем зустрічні вимоги не заявлялися.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наданим доказам, ухвалив рішення з дотриманням вимог ст. 213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: