УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис №4158, вчинений 31 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 11 грудня 2007 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та позивачем, укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 55000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 11 грудня 2007 року укладено договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1. 31 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості позивача за кредитним договором. Позивач вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначена у ньому сума заборгованості не відповідає фактичним розрахункам, виконавчий напис вчинено з порушенням порядку та строку, передбачених ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, договором іпотеки, зокрема, не направлення вимоги про усунення порушень протягом 30 днів боржнику. Банк відповідно до ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не обґрунтував підстав дострокового повернення суми кредиту.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовано норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку із порушенням умов кредитного договору та додаткової угоди 14 липня 2011 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» надіслав боржнику вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом, попередивши про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги у встановлений 30-ти денний строк з моменту її отримання. Вказана вимога була отримана особисто ОСОБА_1. 20 липня 2011 року (т.3 а.с. 77).

Доводи позивача щодо порушення порядку і строку вчинення виконавчого напису нотаріусом спростовуються, дослідженими судами доказами, а саме: оригіналом нотаріально завіреного договору іпотеки на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання поданого нотаріусу; копією кредитного договору; розрахунком заборгованості за кредитним договором; копією вимоги про дострокове повернення кредиту; копією повідомлення про вручення поштового відправлення, на підтвердження того, що вимога отримана боржником; копією додаткової угоди та договору про внесення змін та доповнень.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. вчинено виконавчий напис з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, виконавчий напис було вчинено на суму, меншу ніж визначено у вимозі, у зв'язку із здійсненням боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, що свідчить про визнання ОСОБА_1. боргу.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова