У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЗІНЧЕНКО С.П., КУЗЮРИ Л.В.
при секретарі:Шкарупі Ю.В.
за участю:прокурора Хряпи А.М., представника ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року у справі за позовною заявою заступника прокурора Чернігівської області до Чернігівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень та договору оренди земельної ділянки, треті особи: Чернігівське міське управління юстиції, Чернігівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих, Публічне акціонерне товариство «Чернігівський проектно-вишукувальний інститут «Чернігівводпроект»,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до Чернігівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень та договору оренди земельної ділянки.

Не погоджуючись з рішенням суду заступник прокурора Чернігівської області звернувся з апеляційної скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.04.2012 року громадська організація «Українське товариство сліпих» продало, а ОСОБА_4 придбала склад-ангар загальною площею 339,7 кв.м., даний об'єкт знаходиться на земельній ділянці площею 1,1889 га, яка перебуває у постійному користуванні УТОС згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 27.03.1995 року. Земельна ділянка для обслуговування придбаної нерухомості не відводилась, а з часом ангар було демонтовано.

Апелянт зазначає, що рішенням Чернігівської міської ради від 20.06.2014 року затверджено та передано в оренду ОСОБА_4 ділянку площею 0,0694 га по АДРЕСА_1 для будівництва багатоповерхового житлового будинку. Цим же рішенням Чернігівської міської ради Чернігівському УВП УТОС припинено право постійного користування частиною земельної ділянки за згодою землекористувача.

На думку апелянта при відведенні землі ОСОБА_4 допущено ряд порушень. Так, припинення Чернігівською міською радою Чернігівському УВП УТОС права на постійне користування земельною ділянкою здійснено на підставі заяви ОСОБА_6 від 24.10.2012 року, проте на підставі постанови Президії Центрального управління УТОС від 23.10.2013 року ОСОБА_6 23.10.2013 року було видано наказ № 95-к, яким він припинив власні повноваження як директора з 23.10.2014 року.

Апелянт вважає, що Чернігівською міською радою прийнятим рішенням про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки в оренду порушено процедуру відведення землі тим самим створено загрозу порушення інтересів держави.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора, заперечення представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що придбавши 7/100 частин об'єкту нерухомості, що складаються з складу-ангару літ. Д-1, загальною площею 339, 7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до відповідача ОСОБА_4 перейшло право користування спірною земельною ділянкою, на якій розміщена дана споруда як невід'ємна її частина незалежно від додержання іншими особами процедури вилучення відповідної частки земельної ділянки у попереднього власника.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2012 року Громадська організація УВП УТОС та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого остання придбала нерухоме майно - 7/100 частин об'єкту нерухомості, що складаються з складу-ангару літ. Д-1, загальною площею 339, 7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дочірнім підприємством Водземпроект» ПАТ Чернігівський проектно-вишукувальний інститут «Чернігівводпроект» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для будівництва багатоповерхового будинку (друга черга) в м. Чернігові по вул. Менделєєва, 5 який зареєстрований 24.02.2014 року.

Пунктом 21 рішення Чернігівської міської ради 46 сесії 6 скликання від 20 червня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» ОСОБА_4 затверджено проект відведення та передано в короткострокову оренду, строком до 27 травня 2019 року земельну ділянку площею 0,0694 га по АДРЕСА_1 для будівництва багатоповерхового житлового будинку (друга черга) (землі житлової та громадської забудови).

16 липня 2014 року між Чернігівською міською радою та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки № 4113, відповідно до якого Чернігівська міська рада передала, а ОСОБА_4 прийняла в короткострокове платне користування земельну ділянку площею 0,0694 га для будівництва багатоповерхового житлового будинку.

Суд обґрунтовано зазначив, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, що посвідчує відповідне право і видається на підставі рішень органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Доводи прокурора про те, що припинення Чернігівською міською радою Чернігівському УВП УТОС права на постійне користування земельною ділянкою здійснено незаконно на підставі заяви ОСОБА_6 від 24.10.2012 року, так як ОСОБА_6 припинив повноваження директора з 23.10.2014 року, не дають підстав для скасування рішення суду з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 241 ЦК України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину. В справі є лист від 13.01.2015 року № 03(а.с.133), підписаний т.в.о. директора Чернігівського УВП УТОС ОСОБА_7 про те, що очолюване ним підприємство не має претензій до ОСОБА_4 щодо відчуження спірної земельної ділянки колишнім директором товариства ОСОБА_6

Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про те, що приміщення ангару було демонтоване відповідачкою ОСОБА_4

Судом також дана правильна оцінка доводам прокурора щодо не погодження проекту суміжними землекористувачами, оскільки статтею 198 ЗК України не встановлено заборон на прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою у випадку, коли проект не був погоджений із усіма суміжними власниками.

Апеляційний суд також погоджується з доводами суду про те, що звернувшись з позовом, прокурор не обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, оскільки земельна ділянка не вибула із державної власності, використовується за цільовим призначенням, а новий землекористувач сплачує орендну плату.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, у апеляційного суду відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: