Справа № 522/5760/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. ОСОБА_1, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» (далі ПрАТ «АСК «Інго Україна») на його користь матеріальну шкоду (страхове відшкодування) в розмірі 14 446,69 грн., в тому числі: матеріальна шкода 9 214,19 грн., витрати на послуги евакуатора 750,00 грн., витрати на послуги з зберігання автомобіля 4 482,50 грн.; з ОСОБА_3, витрати на проведення дослідження 600,00 грн., матеріальну шкоду (франшизу) 510,00 грн. ОСОБА_2, просив стягнути з ОСОБА_3, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування вимог посилалися на те, що 03.05.2013р., сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «КІА» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, та «БМВ» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Винним у вчинені ДТП, що призвела до пошкодження транспортних засобів, згідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.07.2013р., визнано ОСОБА_3 згідно до висновку автотоварозначого дослідження від 25.07.2013р., матеріальна шкода склала 29 359,83 грн. ОСОБА_2, звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «АСК «Інго Україна» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 18 879,77 грн., та здійснила виплату в зазначеному розмірі. Крім того, ОСОБА_1, як власник автомобіля «БМВ» р/н НОМЕР_2, поніс витрати на проведення експертизи в розмірі 600,00 грн., на послуги евакуатора 750,00 грн., та витрати на зберігання автомобіля на штрафному майданчику в розмірі 4 482.50 грн. Також, в автомобілі, крім власника ОСОБА_1, перебував ОСОБА_2, який керував зазначеним автомобілем, та внаслідок ДТП відчув сильний емоційний стрес, сталася часткова втрата сну, головний біль, нервозність, звичайний життєвий устрій змінився.

Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з'явилися, представник позивачів надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 152).

Представник ПрАТ «АСК «Інго Україна» в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 134, 137) причини неявки не повідомляв. Від представника ПрАТ «АСК «Інго Україна» надійшли письмові заперечення на позов (а.с. 138).

Відповідач ОСОБА_3, та його представник в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином (а.с.136). Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 153).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 03.05.2013 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем «БМВ» р/н НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, яких також знаходився в зазначеному автомобілі, рухалися по автошляху Іллічівськ - Санжейка Одеської області з боку с. Санжейка в напрямку м. Іллічівськ. В попутному напрямку рухався автомобіль «КІА» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3 Приблизно о 10.30 годині напроти с/к «Ветеран» відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Овідіопольського районного суду м. Одеси від 05.07.2013р., було встановлено, що ОСОБА_3, порушив п.п. 11.4, 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с. 11). З урахуванням зазначеної постанови та того, що ОСОБА_3, застрахував свою цивільно-правову правову відповідальність в ПрАТ «АСК «Інго-Україна» (а.с. 142), ОСОБА_2, 20.08.2013р., звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8) та надав висновок авто товарознавчого дослідження № 629/2013 від 08.08.2013р., згідно до якого розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю «БМВ» склав 28 093,96 грн., (а.с. 15). Враховуючи те, що зазначений висновок було отримано з порушенням чинного законодавства, ПрАТ «АСК «Інго-Україна» прийняло рішення та виплатило ОСОБА_2, страхове відшкодування в розмірі 18 879,77 грн., (а.с. 51). Крім того, встановлено, що ОСОБА_2, поніс витрати на послуги експерта в сумі 600,00 грн., (а.с. 13); на послуги евакуатора для транспортування автомобіля «БМВ» в розмірі 750,00 грн., (а.с. 13); на послуги із зберігання автомобіля на штрафному майданчику в розмірі 3 273,50 грн., (а.с. 22).

Крім того, встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 27.02.2015р., постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.07.2013р., якою ОСОБА_3, визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП скасовано, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності зарито. При розгляді справи судом апеляційної інстанції не встановлено чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (а.с. 150).

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В силу ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтями 59-60 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволенню не підлягають виходячи з того, що у виниклих правовідносинах, обов'язок позивачів, в даному випадку ОСОБА_1, та ОСОБА_2, полягав у доведенні до суду наступних обставин, а саме: що дії особи, в даному випадку ОСОБА_3, який, на їх думку, завдав шкоди позивачам, були неправомірними, між ними (діями) і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та довести розмір заподіяної шкоди. За недоведенності хочаб однієї із зазначених обставин, цивільно-правова відповідальність, як за майнову шкоду так і за моральну - не настає.

Разом із тим, позивачі (зокрема представник позивачів) обмежившись наданням заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі наданих ним доказів не довів до суду, які саме неправомірні дії вчинив ОСОБА_3, те що між такими неправомірними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а також не доведено і розмір шкоди.

Суд не приймає до уваги постанову Овідіопольського районного суду оскільки вона скасована судом апеляційної інстанції, а отже і всі викладені в ній обставини не є встановленими. Також, суд не приймає до уваги, як доказ вчинення неправомірних дій ОСОБА_3, надану позивачами постанову слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області (а.с. 42), оскільки вона має значення виключно в частині висновку слідчого про відсутність у діях ОСОБА_3, складу кримінального правопорушення, а зазначені слідчим пункти ПДР, які начебто порушив ОСОБА_3, та які призвели до зіткнення, є його особистою думкою (міркуванням, припущенням) та підлягали встановленню судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а у випадку її відсутності, скасування (постанови), судом при розгляді зазначеної цивільної справи.

Також, суд не приймає до уваги довідку від 20.05.2013р., надану ОСОБА_2, про його перебування на амбулаторному лікуванні 4 та 5 травня 2013р., у лікаря невропатолога (а.с. 9), як підтвердження завдання моральної шкоди з підстав наведених вище, та те, що лікарем зазначено діагноз - вегето-судинна дістонія внаслідок отримання закритої черепно-мозкової травми. Але про отримання ОСОБА_2, закритої черепно-мозкової травми саме 03.05.2013р., жодного доказу не надано (адже на місто пригоди виїжджала карета швидкої допомоги), не містить такій висновок і діагноз лікаря.

Отже позивачами не надано жодного належного доказу на підтвердження обставин на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, що для суду є підставою для відмови в позові.

З іншими вимогами або з інших підстав, позивачі до суду не зверталися.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: