У Х В А Л А

23.10.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Головне управління державної міграційної служби в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Головне управління державної міграційної служби в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до вимог пунктів 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не містить зазначення доказів, що підтверджують не проживання відповідачки у будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 74 та виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги в частині вчинення відповідачкою перешкод у користуванні її власністю, а саме цим будинком.

Що стосується вимоги про зобовязання органу реєстрації зняти з реєстрації відповідачку вважаю за необхідне звернути увагу на те, що спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV. Згідно ст. 11 цього закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. При цьому, оскільки за змістом ст. 7 Закону № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням, то ухвалене судом рішення про втрату особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, так як до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як розяснено у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачкою одночасно заявляються дві самостійні вимоги немайнового характеру. При цьому до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 487.2 грн.

Таким чином, оскільки позивачкою заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, то кожна з них має бути оплачена судовим збором за визначеною законом ставкою для вимог немайнового характеру. А тому позивачці необхідно доплатити суму судового збору та додати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за немайнову вимогу в сумі 487.2 грн.

Згідно розяснень наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції з урахуванням зазначених вище вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Головне управління державної міграційної служби в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку залишити без руху.

Повідомити позивачці про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.