Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/3064/15-ц
У Х В А Л А

19.10.2015 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Трагнюк В.Р., ознайомившись, відповідно до вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїздного документу для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа: ГУ ДМС України в Закарпатській області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїздного документу для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа: ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Ознайомившись із матеріалами позову, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на тій підставі, що така не підсудна даному суду, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви останнім місцем проживання відповідача позивачем зазначено смт.Королево по вул.Коцюбинського, 46, Виноградівського району, Закарпатської області. Поряд з цим, матеріали справи не містять жодних даних про те, що відповідач проживав за вказаною адресою.

Відповідно до довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №25/4559 від 15.10.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) (ч.9 ст.110 ЦПК).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (ч.10ст.110).

Позовна заява, матеріали позову не містять жодних даних про наявність підстав для застосування правил альтернативної підсудності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, якщо справа не підсудна суду, то це є підставою для відмови у відкритті провадження по справі та поверненні такої заяви її заявнику (особі, що її подала).

Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглянувши листа голови Печерського районного суду м. Києва щодо деяких спірних питань судової практики, Судова палата у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що згідно з положенням частини першої статті 109 ЦПК України позови: до фізичної особи пред'являються в

суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Однією із умов реалізації права особи на пред'явлення позову є дотримання вимог підсудності, інакше позовна заява підлягає поверненню заявнику (пункт 4 частини третьої статті 121 ЦПК України).

У зв'язку із цим підсудність як умова реалізації права на пред'явлення позову тісно пов'язана з процесуальною правоздатністю та компетентністю суду.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи, тобто того місця, де він тимчасово не проживає, а знаходиться.

У зв'язку з наведеним судом мають прийматися до уваги положення Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні, який регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік (стаття 3 Закону).

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання (стаття 6 Закону).

Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місцеперебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи (стаття 8 Закону).

Отже, пред'явлення позову за місцезнаходженням відповідача можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Саме по собі отримання відповідачем поштової кореспонденції за певною адресою без реєстрації за цією адресою свого місця проживання чи місця перебування є неправильним визначенням підсудності.

Оскільки позивачем не наведено жодної обставини, і такі судом не встановлені, зокрема, про наявність передбачених законом підстав для застосування правил альтернативної підсудності, суддя вважає, що в даному випадку справа не підсудна Виноградівському районному суду Закарпатської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїздного документу для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа: ГУ ДМС України в Закарпатській області, повернути позивачу.

Розяснити позивачу про її право звернутися з даним позовом до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3