Справа № 175/4458/14-ц
Провадження № 2/175/1695/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за уточненим позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство ОСОБА_5 «ПриватБанк» звернувся до суду з уточненим позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути солідарно ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» суму заборгованості за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року станом на 06 березня 2015 року у сумі 9 668 доларів США 77 центів та 9 465 грн. 86 коп. та сплачені позивачем при подачі позову судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення з ОСОБА_1 простроченого кредиту у сумі 1 643 доларів США 35 центів та строкові проценти у сумі 110 доларів США 64 центи. У задоволенні іншої частини позовних вимог просили суд відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності.

Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи дійшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_6 «УКРГАЗБАНК», доказом чого є витяг зі Статуту АБ «УКРГАЗБАНК» та свідоцтво про державну реєстрацію АБ «УКРГАЗБАНК» серії А01 №374085 від 12.06.2009 року та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №46/ф/6 та Додаткову угоду №1 від 16.02.2009р. до нього щодо міни рахунків і Додаткову угоду №2 від 29.09.2009р. до нього щодо зміни умов договірного списання заборгованості з поточних рахунків Позичальника на користь Банку.

Згідно умов п.1.1 Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року станом, Банком надано Позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі в сумі 23 000,00 (двадцять три тисячі доларів США 00 центів) на строк з 26.02.2007 року по 25.02.2019 року, з графіком погашення згідно п.3.3.1 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних у валюті кредиту.

Факт отримання Позичальником грошових коштів підтверджується заявою на видачу готівки №75_43 від 26.02.2007 р. та меморіальним валютним ордером №TR.3111.1.18 від 26.02.2007 р. Також у судовому засіданні відповідач не заперечував факт отримання коштів.

Згідно зі ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір являється обовязковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.3.1 Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року позичальник зобов'язався використати та повернути кредит в сумі 23 000,00дол.США згідно наступного графіка: у розмірі не менше 159,00 доларів США щомісячно, не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з березня 2007 року, а 25 лютого 2019 року 263,00 доларів США.

Як пояснив у судовому засіданні, в порушення взятих на себе зобов'язань позичальник, починаючи з 31.12.2010 року, перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати заборгованість за кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість - прострочений кредит. Станом на 06.03.2015 року розмір простроченого кредиту дорівнює 1 643 доларів США 35 центів.

Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,5% річних у валюті кредиту, з першого по десяте число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, або в день дострокового розірвання цього договору, з урахуванням п.4.1 цього договору. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.2.8 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, в порушення взятих на себе зобов'язань позичальник, починаючи з 31.12.2010 року перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого, станом на 06.03.2015 року виникла поточна заборгованість по процентах у розмірі 110 доларів США 64 центи, та з урахуванням п.3.2.8 кредитного договору, виникла заборгованість - прострочені проценти, яка станом на 06.03.2015 року становить 198 доларів США 78 центів. У зв'язку з тим, що Позичальник не повертає кредит, не сплачує належним чином проценти за користування кредитом, відповідно до умов п. 5.3 кредитного договору - за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Згідно з ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року між Банком та фізичною особою - ОСОБА_2 був укладений Договір поруки №46/Ф/6/1П від 26 лютого 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника (ОСОБА_1О.), які виникають з умов Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року.

Відповідно до п. 1.1.,1.2 договору поруки ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником - ОСОБА_1 перед Банком за порушення виконання зобов'язань по Кредитному договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року.

Відповідно до п.1.3 договору поруки ОСОБА_2 відповідає за повернення заборгованості за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі.

02 липня 2013 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №528357 виданого 05 липня 2013 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України).

Однак, дані правовідносини допускають правонаступництво. З матеріалів спадкової справи, що згідно ухвали суду була надана для приєднання до матеріалів цивільної справи, вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, оскільки є правонаступники після її смерті, до яких позивач і предявляє вимоги про стягнення заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника (ОСОБА_1О.) за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року між Банком та фізичною особою - ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №4б7Ф/6/2П від 26 лютого 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника (ОСОБА_1О.), які виникають з умов Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року.

Відповідно до п. 1.1.,1.2 договору поруки ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність з позичальником - ОСОБА_1 перед Банком за порушення виконання зобов'язань по Кредитному договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року.

Відповідно до п.1.3 договору поруки ОСОБА_3 відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі від усіх боржників разом.

Згідно ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року, 26.07.2007р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки №46/ф/6/1з, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за номером 293.

За умовами п.п.2.1.1 договору іпотеки, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, Банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: будинок за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Балкова, буд.72а, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА №902768 від 18.04.2003р., виданого Дніпропетровською районною радою на підставі рішення виконкому №42 від 12.03.1991р. Право власності зареєстровано КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №778858 від 18.04.2003р. Житловий будинок складається із: літ.А-будинок-цегла, житлова площа, 21,2кв.м., загальна площа 36,2кв.м.; літ.Б-сарай-цегла; літ.В-літня кухня-цегла; літ.Г-літній душ-цегла; літ.з.я-зливна яма-цегла; літ.К-колодязь-металеві труби; №1-2-огорожа-дерево; земельна ділянка площею 0,152га, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради, с. Новоолександрівка, вул. Балкова, буд.72а. Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП ДН №003305, виданий на підставі рішення IV сесії XXII скликання Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 29.03.1995р., та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за номером 2501 від 19.06.1995р.

Відповідно до п.2.3 договору іпотеки предмет застави оцінено сторонами в 145 200,00 (сто сорок п'ять тисяч двісті гривень 00 копійок).

Пунктом 3.3.4 договору іпотеки передбачено, що на період дії цього договору іпотекодавець зобов'язаний застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Згідно п.п.3.3.10-3.3.11 Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року одночасно з укладенням цього договору ОСОБА_1 як позичальник зобовязаний надати Банку укладений договір страхування (майна, яке береться в іпотеку), вказаного в п.2.1 цього договору від ризиків знищення, пошкодження або псування та укласти договір відступлення прав вимоги за таким договором страхування, а також надати Банку докази сплати чергових платежів, що підтверджують дію страхового покриття за вказаними договорами страхування, на строк не менший, ніж один рік. Вчиняти всі необхідні дії для чинності страхового покриття за договорами страхування, зазначеними у п.3.3.12 цього договору, зокрема, вчасно вносити всі чергові страхові платежі, сплати яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за цим договором, а будь-яка сплати платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Відповідно до п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання будь-якого з П.П-3.3.1-3.3.10 цього договору іпотекодавець (ОСОБА_2В.) сплачує на користь іпотекодержателя (ПАТ АБ «Укргазбанк»)штраф у розмірі 3 000 грн.

04.07.2011р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено Договір №04-0402-11-000000014 добровільного страхування заставного майна (щодо страхування житлового будинку) та Договір №04-0402-11-000000014 добровільного страхування заставного майна (щодо страхування земельної ділянки). Згідно п.2.9 вказаних договорів - їх дія припиняється 04.07.2012 р.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано на підтвердження підстав для стягнення з ОСОБА_1 штрафу, передбаченого п.4.2 договору іпотеки, що є підставою для відмови у задоволенні у цій частині.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір.

Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (ст. 615 ЦК України).

Так, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом (ст.598 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, представник позивача у судовому засіданні стверджував, що відповідач з 31.12.2010 року не сплачує всі необхідні платежі за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року, однак дані твердження не знайшли свого підтвердження.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач до квітня 2014 року не порушував графіку погашення кредиту і відсотків по ньому, що підтверджується наданими суду квитанціями про сплату. Починаючи з квітня 2014 року, після того як ОСОБА_1 став безробітнім та істотно змінилася його платоспроможність, і із-за росту курсу долара, він не зміг сплачувати щомісячні платежі тіла кредиту, однак він продовжує сплачувати щомісячні відсотки за користування кредитом, що підтверджено відповідними квитанціями, які залучені до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 виконує взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року, а тому у позивача немає підстав вимагати від нього дострокового погашення кредиту, як це вказано в позові.

В розділі 3.2 Кредитного договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року, не передбачено вимог дострокового виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором.

У квітні 2014 року із-за кризової ситуації в Україні та втрати роботи, ОСОБА_1 не зміг в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року, тому звернувся з заявою до Банку про надання відстрочки по сплаті тіла кредиту і сплаті лише відсотків за користуванням кредитом. Відсотки, за користування кредитом ОСОБА_1 регулярно сплачує без порушень, що підтверджується наданими суду квитанціями про сплату.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у частині сплати суми простроченого кредиту 1 643 доларів США 35 центів та строкових процентів 110 доларів США 64 центи, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 373 грн. 42 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 193, 525, 526, 527, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 612, 615, 624, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» суму заборгованості за Кредитним договором №46/ф/6 від 26 лютого 2007 року станом на 06 березня 2015 року у сумі 37 342 грн. 44 коп. (що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 21 грн. 29 коп. за один долар США еквівалентно 1 753 доларів США 99 центів США) у тому числі:

-прострочений кредит 34 986 грн. 92 коп. (що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 21 грн. 29 коп. за один долар США еквівалентно 1 643 доларів США 35 центів;

-строкові проценти (за березень 2015 року) 2 355 грн. 52 коп. (що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 21 грн. 29 коп. за один долар США еквівалентно 110 доларів США 64 центи)

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 373 грн. 42 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов