Справа № 2-987/2010 Провадження № 22-ц/772/2242/2015Головуючий в суді першої інстанції Дубчак А.Г.
Категорія 50Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Чорного В.І., Медвецького С.К.

При секретарі : Франчук О.П.

За участю : позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2010 року, встановила :

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.11.2010 р. вказаний позов задоволений повністю. Стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 для утримання неповнолітніх дітей: доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 05.11.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. В частині стягнення аліментів в межах місячної виплати рішення допущено до негайного виконання.

07.05.2015 р. відповідачем ОСОБА_3 (свідоцтво про зміну імені від 19.10.2012 р.) подана заява про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.11.2010 р.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.06.2015 р. заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись, в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 посилається на неповноту і неправильність встановленні судом обставин справи, неправильність і неповноту дослідження доказів та їх оцінку.

У стислому вигляді доводи скарги обґрунтовуються тим, що у справі відсутні довідки про доходи відповідача та відомостей про її стан здоров'я, додатковому дослідженню підлягають питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти у такій великій сумі, не враховано та не досліджено, що відповідач має труднощі з працевлаштуванням та відсутнє постійне місце проживання, не було з'ясовано, що на момент розгляду справи вона мала на утриманні двох малолітніх дітей, зокрема племінників: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яких фактично доглядала і вимушена дбати, аби їх не забрали в інтернат, а пізніше оформила опікунські права, у зв'язку з чим просила скасувати заочне рішення і направити справу на новий розгляд із дослідженням всіх істотних обставин справи в загальному порядку.

У письмовому запереченні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 зазначив, що вважає заочне законним і правильним, та наводить доводи необґрунтованості скарги, у зв'язку з чим просить її залишити без задоволення, а заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.06.2015 р. без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних мотивів.

У листопаді 2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що відповідачка, шлюб з якою зареєстрований 28.11.2003 р., покинулася сім'ю та, проживаючи з іншим чоловіком, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, добровільно не надає, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 400,00 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

Судом установлено, що від спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народилась донька ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 р. донька ОСОБА_6, які знаходяться на утриманні позивача та проживають біля нього.

Спільне проживання з відповідачкою не склалось і вони проживають окремо.

Відповідачка не бере участі у вихованні доньок, ухиляється від їхнього утримання і добровільного надання матеріальної допомоги, хоча є працездатною та, зі слів позивача, має випадкові мінливі заробітки.

Суд вважав, що вищевказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами: свідоцтвами про одруження сторін, про народження дітей, довідками виконкому Шаргородської міської ради № 2241, 2242 від 10.10.2010 р. та іншими (а.с.2 - 8).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 у частині 1 СК України надає невичерпний перелік обставин, що беруться судом до уваги при визначенні розміру аліментів.

Оскільки відповідач, будучи 11.11.2010 р. поінформованою про розгляд справи, про що свідчить її підпис на рекомендованому поштовому повідомленні (а.с.10), в судове засідання 26.11.2010 р. не з'явилась, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти у розмірі позову, суд першої інстанції у відповідності до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з цим, твердження апелянта щодо її несповіщення про розгляд справи, необхідності розміщення оголошення в засобі масової інформації про виклик до суду, не ґрунтуються матеріалами справи та підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги, зокрема щодо неврахування обставини утримання чотирьох дітей, залишаються апеляційним судом поза увагою, так як станом на день ухвалення рішення - 26.11.2010 р. ОСОБА_3 мала лише двоє дітей, на утримання яких стягнуті аліменти на користь батька, з яким і проживали.

Відповідач у скарзі не спростовує висновків суду, що в час розгляду спору вона була здоровою і працездатною особою.

Що стосується інших двох дітей відповідача, то вони народилися у 2011 р. та у 2013 р., тобто вже після вирішення судом даної справи, а стосовно двох дітей своєї сестри опіка була оформлена ще пізніше.

Зазначені обставини не є підставою для скасування рішення та не позбавляють заявника звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Інші покликання щодо неповноти з'ясування питань про доходи відповідача, відомостей про її стан здоров'я, труднощів з працевлаштуванням та відсутності постійного місця проживання тощо не можна вважати прийнятними, оскільки їх же, цих обставин, апелянт і в теперішній час документально не підтверджує.

Крім того, клопотання ОСОБА_3 про скасування заочного рішення і направлення справи на новий розгляд в загальному порядку не узгоджується з обсягом повноважень суду апеляційної інстанції, що містяться у ст. 307 ЦПК України.

З огляду вищенаведеного, апеляційний суд з підстави необґрунтованості відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_3 про порушення судом норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим заочне рішення залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.О.Чуприна

Судді : /підпис/ В.І.Чорний

/підпис/ С.К.Медвецький

З оригіналом вірно: