Справа № 360/1474/14-ц Головуючий у І інстанції Додатко В.Д.
Провадження № 22-ц/780/746/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 56 04.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_2 мотивуючи її тим, що Договором підряду від 13.03.2014 року за № Д-109, відповідач, як суб'єкт господарювання, прийняв на себе зобов'язання до 03.04.2014 року виготовити, доставити, змонтувати та встановити у квартирі позивача за адресою його проживання меблі, а саме: кухню, загальною вартістю разом з роботами 22980 гривень.

Позивач, ще до офіційного складання зазначеного Договору підряду 12.02.2014 року зробив передплату відповідачу у розмірі 15400 гривень.

Відповідач свої зобов'язання по цьому Договору не виконував упродовж квітня-червня 2014 року.

Позивач зазначив, що своєю неправомірною поведінкою відповідач завдав йому моральну шкоду.

Позивач 30.05.2014 року направив Відповідачу претензію на суму 49985,20 гривень, яку Відповідач проігнорував і відповіді не надав.

Відповідач пропустив виконання своїх зобов'язань зазначеним Договором на 81 день (23.06.2014 року замість 03.04.2014 року), чим спричинив йому та його родині багато незручностей.

А тому, Позивач просив суд стягнути з Відповідача - фізичної особи підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_1, який здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 55841,40 гривень та моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень.

Представник позивача - ОСОБА_4 уточнив позовну заяву і просив суд визнати недійсним п. 6.1.1 Договору підряду від 13.03.20014 року № Д-109 укладеного між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем, суб'єктом господарської діяльності, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та стягнути з відповідача - фізичної особу - підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, та здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_4, на користь позивача ОСОБА_2 пеню у розмірі 55841, 40 гривень. Та моральну шкоду у розмірі 10000.00 гривень.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 позовну заяву та уточнену позовну заяву, підтримав і викладене підтвердив.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року у позові ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів відмовлено.

Не погоджуючись з висновком, наведеним у рішенні суду, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове, яким позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів задовольнити.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважає, що вона частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено дійсні обставини по справі, натомість зроблені протилежні висновки та не застосовано законодавство, яке регламентує правовідносини, що виникли між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що Договором підряду від 13.03.2014 року за № Д-109, відповідач, як суб'єкт господарювання, прийняв на себе зобов'язання до 03.04.2014 року виготовити, доставити, змонтувати та встановити у квартирі позивача за адресою його проживання меблі, а саме: кухню, загальною вартістю разом з роботами 22980 гривень.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору, Підрядник за несвоєчасне виконання робіт сплачує замовнику штраф в розмірі 0,02 % вартості недопоставлених меблів за кожний 1 день прострочки терміну виконання робіт та доставки продукції передбаченим даним Договором пункту 1.3.

Згідно зі п. 6.1.2 Договору, замовник при несвоєчасній оплаті продукції та робіт створення умов, що унеможливлюють монтаж меблів у визначений строк в п. 4.1.1., сплачує підряднику штраф у розмірі 0,02% від загальної вартості продукції, передбаченої у даному Договорі за кожний день прострочення дати монтажу меблів.

Відповідно до п. 6.2. Договору, Підрядник не несе відповідальність за дефекти (не рівності) підлоги та стін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Правові наслідки невиконання Договору підряду від 13.03.2014 року за № Д-109 регулюються п.п. 6.1 - 6.2 цього договору, який був підписаний як підрядником, так і замовником.

Оцінюючи досліджені докази по справі, колегія суддів вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, так як між відповідачем та позивачем по справі був укладений договір, в якому зазначено, що підрядник за несвоєчасне виконання робіт сплачує замовнику штраф в розмірі 0,02 % вартості недопоставлених меблів за кожний 1 день прострочки терміну виконання робіт та доставки продукції передбаченим пунктом 1.3 даного Договору, що становить: 22980 грн. / 100 % * 0,02 % * 81 день прострочки = 372 грн. 60 коп.

Жодних доказів, які б могли призвести до повного задоволення позовних вимог колегія суддів не знайшла та не була надана апелянтом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, апелянт по справі не надав колегії суддів доказів завдання йому моральної шкоду діями відповідача.

Крім того, апелянт не надав колегії суддів доказів, що йому та його сім'ї була завдана моральна шкода в сумі 10 000,00 гривень по вині відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Спосіб захисту, при порушенні прав та охоронюваних інтересів позивача, передбачений вимогами ст. 16 ЦПК України, оскільки дана норма закону надає право кожній особі на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Виходячи із вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також; достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки рішення суду є незаконним та необґрунтований, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, то воно повинно бути скасоване з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, штраф у розмірі 372 грн. 60 коп. та судові витрати на користь держави у розмірі 8 грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: