07.10.2015 Справа № 756/7538/15-ц
Справа № 756/7538/15-ц
Провадження № 2/756/4035/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Алфьоровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1. Згідно з заповітом від 26 квітня 2013 року позивач є єдиною спадкоємицею щодо майна померлого ОСОБА_5 Позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на 1/5 частку квартири. Позивач зазначила, що при житті ОСОБА_5 звертався до реєстраційної служби з метою реєстрації права власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, однак державна реєстрація здійснена не була, оскільки спадкодавець раптово помер.

За таких обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав пояснення та просив розглядати справу за його відсутності.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 травня 2013 року. (а.с. 7)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1. Згідно з заповітом від 26 квітня 2013 року, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої державної нотаріальної контори Іванець О.О., все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батько - ОСОБА_5. (а.с. 57)

31 серпня 2013 року від ОСОБА_3 на адресу Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька.

Згідно з свідоцтвом про шлюб 05 жовтня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3.

За постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на 1/5 частину квартири.

У відповідності до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, спадкодавець з 1978 року по день відкриття спадщини був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 53-54)

На час відкриття спадщини із спадкодавцем проживали ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_8 - син, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - дочка.

За своє життя ОСОБА_5 був складений заповіт, відповідно до якого усе своє майно, з чого б воно не складалося, останній заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт посвідчений державним нотаріусом 26 квітня 2013 року. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру після 26 квітня 2013 року спадкодавцем інших заповітів залишено не було.

31 серпня 2013 року позивач - спадкоємець за заповітом звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Від інших спадкоємців за законом першої черги, які на час відкриття спадщини проживали разом з спадкодавцем, надійшли заяви, відповідно до яких ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4 повідомили, що їм відомо про зміст заповіту, оскаржувати який у судовому порядку вони наміру не мають, на обов'язкову частку як непрацездатні не претендують, не заперечують щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача.

До складу спадкової маси, зокрема, увійшла 1/5 частка квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (спадкодавцю), ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (позивачу по справі), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31 січня 2013 року, виданим органом приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

27 березня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію права власності, яка була залишена без розгляду у зв'язку з її відкликанням після смерті заявника.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відтак, за своє життя ОСОБА_5 вчинив усі необхідні дії, направлені на набуття права власності на частку спірної квартири в порядку приватизації та здійснення державної реєстрації свого права власності.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на 1/5 частку квартири. Такі обставини свідчать про наявність спору про право, що дозволяє позивачу звернутися до суду в порядку позовного провадження з приводу визнання права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого ОСОБА_5, та такою, що прийняла спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття. Спадкодавець за своє життя набув право власності на 1/5 частку спірної квартири, визнання права власності на яку за позивачем прав та інтересів третіх осіб не порушує.

За таких підстав, суд доходить висновку позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, про визнання права власності на частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,90 кв.м., після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко