Справа № 357/7378/13 Головуючий у І інстанції Гапоненко А.П.
Провадження № 22-ц/780/85/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 1 21.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участі секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ об'єктів нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_4 посилаючись на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Інша 1/2 частка вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_4.

Згоди щодо поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами між співвласниками не досягнуто.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить суд поділити будинок АДРЕСА_1 та виділити їй у власність: 1-3 житлову кімнату, площею 11,60 кв.м; 1-4 - кімнату, розміром 18,00 кв.м. З господарських споруд виділити їй 1/2 частину літньої кухні -Б, 1/2 частину сараю «В», погріб «Г/п» та 1/2 частину колодязя. Відповідачу просила виділити у власність: 1-2 житлову кімнату площею 17,10 кв.м, 1-5 житлову кімнату, розміром 11,30 кв.м, 1-6 кухню, розміром 10,50 кв.м., 1-7 ванну, площею 2,50 кв.м., коридор 1, площею 8,30 кв.м. З господарських споруд виділити: 1/2 частину сараю «В», убиральню «Д», 1/ 2 частину літньої кухні «Б», 1/2 частину колодязю.

Відповідач ОСОБА_4, у свою чергу, звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на ті ж обставини, що і ОСОБА_3, але просив поділити спірне майно виділивши йому у власність житловий будинок; 1/4 частини сараю; погреба окремо збудованого. Відповідачу виділити літню кухню; 3/4 частини сараю з прибудовою; льоху під сараєм; убиральню; залишити у спільному користуванні колодязі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2014 року позови задоволено частково.

Проведено розподіл житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями домоволодіння АДРЕСА_1 за варіантом № 1 додатку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7275/13-43/6921/14-43 від 27 червня 2014 року, виділивши ОСОБА_3: житлову кімнату 1-3, площею 11,6 кв.м; житлову кімнату 1-4, площею 18 кв.м; житлову кімнату 1-5, площею 11,3 кв.м; всього 40,9 кв.м, вартістю 45855 грн., а також погріб «Г», сарай «Б», вбиральню «Д», вартістю 15758 грн., всього на суму 61613 грн.

Виділено ОСОБА_4: житлову кімнату 1-2, площею 17,1 кв.м; коридор 1-1, площею 8,3 кв.м; кухню 1-6, площею 10,5 кв.м; ванну кімнату 1-7, площею 2,5 кв.м; всього 38,4 кв.м, вартістю 41837 грн., а також літню кухню -1, вартістю 23726 грн., всього на суму 65563 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості ідеальних часток по домоволодінню в розмірі 3950 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн.

Роботи та витрати по переобладнанню частин житлового будинку для реального розподілу будинку за вказаним варіантом покладено на сторони.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що виділена ОСОБА_4 літня кухня -1 та сарай «Б», що виділений ОСОБА_3 є одним і тим же приміщенням, що підтверджується технічним паспортом від 12 лютого 2014 року. Разом з тим, суд залишив поза увагою приміщення під літерою «В» (сарай з погребом).

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.

Позивач ОСОБА_3 подала свої заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначає, що експертом при виготовленні експертного висновку була допущена описка, а саме експерт помилкового зазначила літню кухню «Б» літерою «1», а сарай «В» - літерою «Б», яку суд переписав у своє рішення.

Щодо доводів апелянта про вихід суду за межі позовних вимог, то позивач з ними також не погоджується, оскільки суд розглядав позов про поділ майна в натурі і поділив майно в натурі за одним із варіантів запропонованим експертом. Та обставина, що суд обрав не той варіант, який просила позивач, не може свідчити про те, що суд вийшов за межі позовних вимог. Позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2015 року у зв»язку зі смертю ОСОБА_4 допущена заміна відповідача ОСОБА_5 на його правонаступника ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі являються співвласниками у рівних частках по 1/2 частині будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що підтверджується наданими суду письмовими доказами.

Сторони не досягли згоди щодо поділу будинку та господарських споруд, який є можливим з технічної токи зору згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7275/13-43/6921/14-43 від 27.06.2014 року.

Зазначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи експертом визначені три можливих з технічної точки зору варіанта поділу житлового будинку, надвірних будівель та споруд. Причому третій варіант майже співпадає із позовними вимогами позивача ОСОБА_3

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про вибір варіанту поділу спірного майна врахував те, що реальний поділ будинку та господарських будівель і споруд має максимально відповідати ідеальним часткам, що належать співвласникам.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду, враховуюче наступне.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою та останні можуть домовитись про порядок володіння та користування даним майном.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При цьому суди, вирішуючи подібного роду справи повинні враховувати роз'яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».

Отже відповідно до зазначених Постанов, при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК).

Як вбачається з матеріалів справи та довідки Узинської міської ради не заперечується можливість переобладнання одноквартирного житлового будинку у двоквартирний (а.с. 13).

Разом із тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суду встановила, що при пред»явлені позову позивач зазначала які господарські будівлі знаходяться біля будинку і підлягають розділу, а саме, крім інших, літня кухня, зазначена в технічному паспорті під літерою «Б» та сарай, зазначений у технічному паспорті на будинок під літерою «В». Наявність цих господарських споруд і саме під зазначеними літерами підтверджується технічним паспортом на будинок (а.с.9,10), який був виготовлений в 2010 році. Інших сараїв та літніх кухонь в технічному паспорті не зазначалось. Іншим технічним паспортом, який був виготовлений в 2014 році під літерою «Б» зазначено житловий будинок, із відміткою про те, що літня кухня «Б» переобладнана в житловий будинок, але це є самочинною будівлею, а під літерою «В» також зазначений сарай. (а.с. 74-80)

У своєму висновку експерт навів мотиви з яких причин він при поділі будинку враховує, що господарська споруда під літерою «Б» є саме літньою кухнею, а не житловим будинком ( а.с.89). Також експерт зазначав, що серед господарських споруд підлягає поділу сарай під літерою «В», але потім, на 11 сторінці висновку, експерт допускає описку і сарай відмічає як під літерою «Б» так і в інших пунктах висновку під літерою «В».

Щодо літньої кухні, то при першому варіанту поділу будинку експерт взагалі не зазначив літеру, якою ця кухня позначається, а суд безпідставно відзначив її літерою»1».

Таким чином дійсно була допущена плутанина як експертом, так і судом, а тому судова колегія вважає, що ці недоліки рішення мають бути виправлені.

Враховуючи ті обставини, що у сторін не існує суперечностей щодо того, що серед господарських споруд є лише одна літня кухня і один сарай і щодо того, що вони зазначені правильно в технічному паспорті як «Б»- літня кухня і «В» - сарай, а також про це зазначалось і експертом у своєму висновку, судова колегія вважає, що резолютивна частина рішення суду підлягає зміні із викладенням абзаців 3,4,5 в новій редакції.

Щодо доводів апеляційної скарги про ухвалення судом рішення за межами позовних вимог, то судова колегія з ними не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. Суд розглянув позов в межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в рішенні суду.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Змінити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2014 року, виклавши 3, 4 та 5 абзац резолютивної частини в такій редакції:

« Розділити житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями АДРЕСА_1 за варіантом № 1 додатку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7275/13-43/6921/14-43 від 27 червня 2014 року, виділивши у власність ОСОБА_3: житлову кімнату 1-3, площею 11,6 кв.м; житлову кімнату 1-4, площею 18 кв.м; житлову кімнату 1-5, площею 11,3 кв.м; всього 40,9 кв.м, вартістю 45855 грн., а також погріб «Г», сарай «В», вбиральню «Д», вартістю 15758 грн., всього на суму 61 613 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2: житлову кімнату 1-2, площею 17,1 кв.м; коридор 1-1, площею 8,3 кв.м; кухню 1-6, площею 10,5 кв.м; ванну кімнату 1-7, площею 2,5 кв.м; всього 38,4 кв.м, вартістю 41837 грн., а також літню кухню - «Б», вартістю 23 726 грн., всього на суму 65 563 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості ідеальних часток у домоволодінні в розмірі 3950 грн.»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді