Провадження № 2/127/7366/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 жовтня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору, визнання дійсного відповідача, стягнення з відповідача подвійної суми за введення в оману при наданні споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», в якій просив:

1) визнати недійсним кредитний договір №ML-BO2/080/2008 від 08.09.2008р., укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП «Банк».

2) визнати дійсного відповідача у справі;

3) стягнути з відповідача за введення в оману при наданні споживчого кредиту згідно ч. 2 ст. 230 ЦК України подвійну суму не наданих по кредиту коштів в сумі 820000 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідачем у цивільному процесі є особа до якої спрямовані позовні вимоги.

Однак, зазначивши в позовній заяві як відповідача ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», позивачем до вказаної юридичної особи жодних вимог не заявлено. При цьому, зазначаючи в позовній заяві, що ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», позивачем не зазначено обставин та не надано доказів такого правонаступництва.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, заявивши позовні вимоги, як майнового так і немайнового характеру, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

У тексті позовної заяви позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а також п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач являється інвалідом 2 групи.

Проте, посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріорітет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та зокрема статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону №3674-VI , чинного з 01.09.2015р., закріплено вичерпний перелік осіб які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

При цьому, споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, не включено до вищевказаного переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, а відтак, при звернені до суду споживачі зобовязані сплачувати судовий збір в порядку та у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» №3674-VI .

Що стосується звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Так, на підтвердження того, що позивач являється інвалідом 2 групи позивачем надано до позовної заяви копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №049521.

Однак, вказана копія довідки не містить всіх обовязкових реквізитів документа, зокрема не містить одного з основних реквізитів - це відтиску печатки установи, яка видала таку довідку у лівому нижньому куту документа. Таким чином, вказана довідка викликає сумніви в її достовірності.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору, визнання дійсного відповідача, стягнення з відповідача подвійної суми за введення в оману при наданні споживчого кредиту, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору, визнання дійсного відповідача, стягнення з відповідача подвійної суми за введення в оману при наданні споживчого кредиту, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: