Справа № 579/1525/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2015 року Кролевецький районний суд Cумської області

в складі: судді Сірої Г.І.,

за участі секретаря Печенової Л.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною заявою 01.10.2015 року, мотивуючи її тим, що 23 червня 2011 року в с. Ярове Кролевецького району померла її мати - ОСОБА_4. Померлій на праві власності належать земельні ділянки згідно державних актів серії СМ №001653 та серії СМ №026324 площею відповідно 2,84га та 0,93га. За життя мати розпорядилася належним їй майном, залишивши заповіт на її користь. Спадщину після смерті матері вона прийняла, оскільки в установлений законом шестимісячний строк, а саме 23 листопада 2011 року, подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Заповіт посвідчено в Тулиголівській сільській раді Кролевецького району 04 грудня 1995 року за реєстровим № 202. Вирішивши оформити свої спадкові права, вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у звязку з тим, що в заповіті її по батькові вказано "Федосіівна", тоді як в паспорті - "Феодосіївна".

По питанню правильності написання імені та по батькові у документах вона зверталася в Інститут української мови Національної академії наук України з відповідним запитом і отримала відповідь про те, що імя "Федос", "Феодос", "Феодосій" є варіантами того самого імені. Оскільки вони є абсолютно ідентичними, то відповідно абсолютно ідентичними є утворені від них форми по батькові "Федосіївна", "Феодосіївна".

Разом з тим, нотаріус запропонувала їй звернутися до суду з приводу встановлення факту належності саме їй заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_4

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги ОСОБА_3 і просить їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві.

Представник Тулиголівської сільської ради Кролевецького району в судове засідання не зявився. Від Тулиголівського сільського голови надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільради, заперечень проти заявлених вимог немає ( а.с.21).

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в Тулиголівській сільській раді Кролевецького району 04 грудня 1995 року за реєстровим № 202 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4, яка все своє майно заповіла ОСОБА_3(а. с. 5, 24-25). Як вбачається із змісту заповіту, при виготовленні заповіту на друкарській машинці з російським алфавітом по батькові особи, на користь якої вчинено заповіт, було зазначено "Федос11вна".

З наданих заявником документів, зокрема паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а. с. 8-9) вбачається, що вона є ОСОБА_2. В свідоцтві про народження та про укладення шлюбу її по батькові російською мовою зазначено відповідно "Федосовна" та "Феодосьевна" (а.с.14).

Як вбачається з довідки Інституту української мови Національної академії наук України №307/755 від 12 жовтня 2010 року, імя "Федос", "Феодос", "Феодосій" є варіантами того самого імені. Оскільки вони є абсолютно ідентичними, то відповідно абсолютно ідентичними є утворені від них форми по батькові "Федосіївна", "Феодосіївна" (а.с.6).

ОСОБА_4 померла 23 червня 2011 року в с. Ярове Кролевецького району (а. с. 7). ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши в Кролевецьку районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом 23 листопада 2011 року, де заведена спадкова справа 452/2011 (а.с.22, 23).

Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що саме на користь заявника вчинено заповіт від імені ОСОБА_4 04 грудня 1995року. Для оформлення спадкових прав заявник має надати в нотаріальну контору документ, який підтверджує факт належності заповіту саме їй.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе оформити свої права спадкоємця.

За таких обставин, враховуючи, що факт належності заявнику ОСОБА_3 заповіту від імені ОСОБА_4, посвідченого 04.12.1995 року за р. №202, знайшов своє підтвердження в суді, необхідно встановити цей факт за рішенням суду.

Керуючись ст.ст.234, 235, п.6 ч.1 ст.256, ст.259, 11,212 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого 04 грудня 1995 року в Тулиголівській сільській раді Кролевецького району за реєстровим № 202 заповіту від імені ОСОБА_4, яка померла 23 червня 2011 року, на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5