н/п 2/490/3454/2015
22 вересня 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Мамаєвої О.В.
при секретарі - Костюк Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,-
В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.09.2012р. померла його мати - ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного житлового будинку. Мати на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних частках позивачу та ОСОБА_3 Однак, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача.
Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на один і той самий будинок видані різні правовстановлюючі документи на різних співвласників з різними назвами вулиць, що не дає встановити склад спадкового майна.
Дійсно в наданих до нотаріальної контори документах є протиріччя, а саме: у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, виданий виконавчим комітетом Центральної районної ради народних депутатів від 25.02.1988р., зазначено, що власниками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, розбіжність полягає в тому, що свідоцтво видане у 1988р., а ОСОБА_4 помер 15.10.1976р.
Крім того, перші два свідоцтва видані на будинок, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, смт.Матвіївка, вул.Кірова, поовулок 3, буд 4, останнє - на будинок за адресою: м.Миколаїв, смт.Матвіївка, вул.Кочубея, 4, хоча це один і той самий будинок, проте знайти рішення про перенайменування вулиці не вдалось.
На підтвердження того, що один і той самий будинок №4 з різними назвами вулиць є одним об'єктом нерухомого майна підтверджується копією техпаспорту від 28.01.1988р., копією техпаспорту від 03.09.1974р., будинковою книгою.
На підставі викладеного, просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно.
У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Від представника відповідача надійшла заява, про розгляд справи у їх відсутність, рішення просить прийняти на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог діючого законодавства.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Суд, оглянувши письмові докази по справі, спадкову справу №40/2013 до майна померлої 21.09.2012р. ОСОБА_2 СР №54085083, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 21.09.2012р. померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 10/.
За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось, заповіла своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях кожному /а.с. 17/.
22.01.2013р. ОСОБА_3 подала до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті матері - ОСОБА_2, за заповітом та за законом /а.с. 45 оборот/.
22.01.2013р. ОСОБА_1, син ОСОБА_2, подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 /а.с. 46/.
03.06.2013р. державним нотаріусам винесена постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку №4 по вул.Кочубея смт.Матвіївка у м.Миколаєві після смерті ОСОБА_2, так як на один і той самий будинок видані правовстановлювальні документи на різних співвласників з різними назвами вулиць, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна /а.с. 6/.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, позивач, як син ОСОБА_2, позивач звернувся до нотаріуса у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини.
Позивачем надані наступні правовстановлюючі документи на спадкове майно : Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.12.1977р., згідно якого після смерті ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1, є спадкоємцями у рівних долях 1/2 частини жилого будинку у м.Микоалєві смт.МАтвіївка вул.Кіровіа, провул.3 буд. 4, що належав померлому на підставі довідки Матвіївської сільської ради від 12.12.1977р. /а.с. 13/; свідоцтво про право власності, видане державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори 15.12.1977р. ОСОБА_2, яким посвідчено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину вказаного жилого будинку на підставі ст. 22 КпШС Української РСР /а.с. 14/; свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Центральної районної ради народних депутатів від 25.02.1988р., яким посвідчено належність на праві особистої власності будинку №4 по вул.Кочубея смт.Матвіївка м.Миколаїв, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстровано у БТІ 25.02.1988р. /а.с. 16/.
Згідно інформації із Державного архіву Миколаївської області, за період з 1974-1979р.р. рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих (з листопада 1977р. - народних депутатів), рішення про перенайменування вул.Кірова на вул.Кочубея у м.Миколаїв, не виявлено /а.с. 28/.
На підтвердження того, що один і той самий будинок №4 з різними назвами вулиць є одним об'єктом нерухомого майна, позивач надав : копію техпаспорту від 28.01.1988р. /а.с 18-20/, копію техпаспорту від 03.09.1974р. /а.с. 21-24/, будинкову книгу /а.с. 25-27/.
Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 220, 328, 392, 1223, 1261 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, - задовольнити повністю.
Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №4 по вул. Кочубея смт. Матвіївка м.Миколаїв.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Мамаєва О.В.