ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШ Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Никоненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа - Волицька сільська рада Фастівського району Київської області про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним посилаючись на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина до майна якого уввійшов житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки, грошові вклади. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу стало відомо, що за життя його сестра склала заповіт, яким все своє майно заповідала відповідачу - неповнолітньому ОСОБА_3 у позивача виникли сумніви відносно дійсності даного заповіту, а тому вона звернулася з даним позовом до суду.

Представники позивача в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, а саме просять визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 та посвідчений секретарем Волицької сільської ради в зв"язку з тим, що підпис на заповіті здійснено не ОСОБА_4, а іншою особою, а також визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину видані відповідачу. Просять суд позовні вимоги задовольнити і прийняти рішення на користь позивача.

Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували. Вважають позов необгрунтованим, надуманим, безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років померла ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.49). Померла була рідною сестрою позивача - ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно померлої, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 02.02.1998 року виданого на підставі рішення виконкому Волицької сільської ради 36 від 02.11.1997 року (а.с.17).

на земельну ділянку площею 3,055 г, розташований на території Волицької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №038966 виданого 15.03.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №253 (а.с.109-116).

на грошові вклади в ПАТ Державний ощадний Банк України відділення №10026/0657 філії Головного управління по м.Києву та Києвській області (а.с.117).

На неотриману пенсію в Управлінні Пенсійного Фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області (а.с.118).

Спадкоємцями першої черги за законом у спадкодавиці небуло, так, як вона була людиною одинокою. У померлої була сестра - позивач по справі.

Спадкодавиця за життя залишила заповіт складений 14 травня 2012 року, посвідчений ОСОБА_5 секретарем Волицької сільської ради Фастівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №7 (а.с.74,76). Даним заповітом померла заповідала все своє майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відповідачу по справі (а.с.74).

17.12.2013 року ОСОБА_3 за згодою матері ОСОБА_2 звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавиці ОСОБА_4 (а.с.68-72,123-130).

03.06.2014 року ОСОБА_1 - позивач по справі звернулася до Фастівської районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини після смерті сестри ОСОБА_4 та дізналася про прийняття спадщини відповідачем відповідно до заповіту (а.с.83).

21.07.2014 року ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним заповіту. Підставою недійсності представниками позивача в судовому засіданні зазначено, що підпис на заповіті здійснено не ОСОБА_4

За клопотанням представників позивача ухвалою суду від 21.08.2014 року було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої, за наполегливим клопотанням представників позивача, було доручено експертам КНДІСЕ.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №647/648/15-32 від 28.01.2015 року підпис від імені ОСОБА_4 на заповіті від 14.05.2012 року, посвідченому секретарем Волицької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №7, виконаний рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис виконаний ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.190-196).

Не погоджуючись з висновком експерта представниками позивача було заявлено клопотання про проведення повторної експертизи в зв"язку з недовірою експертам, які провели дуже швидко експертизу та в категорічній формі визначили, що підпис виконаний померлою. Ухвалою суду у задоволені клопотання було відмовлено, як необгрунтоване без надання належних доказів (а.с.209).

Разом з тим, в ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_7, яка суду пояснила, що вона є фельшером, яка надавала медичну допомогу померлій коли та потребувала. Хворіла вона на поліатрит (ураження суглобів) через що, були трудності з пересуванням. Лікі, які вона приймала, немогли дати побічні дії для психічних розладів. У лікаря психіатра на обліку не перебувала. Завжди вела розмову чітко і на запитання відповідала повно, розбірливо.

Свідок ОСОБА_5, яка суду пояснила, що працює секретарем сільської ради і посвідчувала заповіт складений померлою. Під час його складання ОСОБА_4, підписувала його особисто.

Свідок ОСОБА_8, який суду пояснив, що померла є його тіткою але в нього небуло часу допомагати їй. Відповідачка здійснювала догляд за ОСОБА_4, яка була у свідомому стані, хворіла на ноги. Була розумною жінкою і газету читала без окулярів.

Свідок ОСОБА_9, суду пояснила, що була збентеженою прочитавши позовну заяву. Померла ОСОБА_4, була у свідомості, читала. Хворіла лише на ноги.

Свідок ОСОБА_10, суду пояснила, що померла погано ходила але була розумово здоровою людиною.

Свідок ОСОБА_11, суду пояснила, що є сусідкою померлої, яка була людиною гордою, працьовитою та талановитою жінкою. Вона самостійно писала і читала.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, надали суду пояснення щодо допомоги відповідачів померлій ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, є рідними представника позивача ОСОБА_6, і суду надали пояснення щодо допомоги зі сторони ОСОБА_6 померлій ОСОБА_4

Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частина перша статті 1235 ЦК України передбачає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивачем в своєму позові зазначено підставу визнання заповіту недійсним - підпис від імені ОСОБА_4 на заповіті від 14.05.2012 року, посвідченому секретарем Волицької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №7, виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_4 була хворою людиною і немогла підписати вказаний заповіт не підтверджені відповідними доказами та спростовуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні, письмовими матеріалами справи.

Представником позивача в своєму виступі в судових дебатах також зазначено, що померла немогла особисто підписати заповіт так, як була хворою людиною і виникають сумніви що вона усвідомлювала значення своїх дій, а також волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало її волі.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позивачем не надано достатніх, належних доказів, які б підтвердили хворобливий стан ОСОБА_4 під час посвідчення заповіту 04.05.2012 року, при якому вона, внаслідок функціональних розладів психіки або іншого хворобливого стану не могла підписати його особисто та не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними і дані факти спростовуються показами свідків та письмовими матеріалами.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,212,215,218 України, на підставі ст.ст.202,203,225 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа - Волицька сільська рада Фастівського району Київської області про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей