АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/353/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2906/15Головуючий у 1-й інстанції Степура А.А. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Корнієнка В.І., Одринської Т.В.,

при секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, із яких 1/3 частина квартири передана їй у власність в період приватизації, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданого 19 вересня 1994 року управлінням житлово-комунального господарства, 1/3 частина їй належить на підставі договору дарування, укладеного 8 жовтня 14 року і посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дзюбою В.І., а 1/3 частинf спірної квартири належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_3 Частки у праві спільної сумісної власності визначені рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2008 року. Спірна квартира має 54,6 кв. м загальної площі, із яких 30,3 кв.м жила площа, в тому числі 1-а кімната-16,6 кв. м. і 2-а кімната - 13,7 кв., а 24, 3 кв. м. - підсобна площа. Ринкова вартість спірної квартири згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 10 листопада 2014 року Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса становить 258 270 гривень, тому ринкова вартість 1/3 частини даної квартири складає 86090 грн. Позивач, із своєю сім'єю, яка складається із чотирьох чоловік, проживає в АДРЕСА_2, що складається з однієї кімнати, площею 18 кв. м., і їй спірна квартира необхідна для власного користування, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника - відмовлено.

Кошти в сумі 86 090 (вісімдесят шість тисяч дев'яносто) грн. 00 коп. внесені позивачем на депозитний рахунок Крюківського районного суду м.Кременчука в якості вартості спірної частки квартири, згідно квитанції №0.0.393103346.1 від 03.06.2015 року - повернуто позивачу ОСОБА_2.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Справа розглядається без участі сторін та їх представників, з яких представник апелянта адвокат Чернов С.І. належним чином повідомлений судовою повісткою з повідомленням, а інші особи у відповідності до п.5 ч.1 ст. 74 ЦПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 вересня 1994 року управлінням житлово-комунального господарства м. Кременчука, та на підставі договору дарування, укладеного 8 жовтня 2014 року і посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дзюбою В.І., зареєстрованого в реєстрі за №1609, - є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, що також підтверджено витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.10.2014 року та від 25.10.2014 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 вересня 1994 року управлінням житлово-комунального господарства м. Кременчука, ОСОБА_3 є співвласником 1/3 частини вказаної квартири.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 від 07.09.1994 року, квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 30,3 кв.м (1-а кімната 16,6 кв.м, 2-а кімната 13,7 кв.м), кухні площею7,9 кв. м, вбиральні площею 1,3 кв. м, ванної кімнати площею 2,7 кв. м, коридору площею 9,0 кв. м, вбудованої шафи площею 1,3 кв. м, лоджії площею 2,1 кв.м, а загальна площа квартири складає 54,6 кв. м.

Згідно довідки ОСББ «55» від 04.11.2014 року ОСОБА_2 зареєстрована в м. Кременчуці за адресою: АДРЕСА_2 разом з трьома членами сім»ї: сином, донькою та чоловіком.

За висновком судової експертного будівельно-технічного дослідження №956 від 10.11.2014 року, експертом визначена загальна вартість квартири АДРЕСА_1, що складає - 258270 грн., та вартість 1/3 частини квартири 86090 грн. Питання щодо встановлення можливих варіантів користування даною квартирою, варіантів розподілу квартири, або виділення в натурі частини квартири експертом не досліджувались .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу положень ст. ст.21,24 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Частиною 4ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та право приватної власності є непорушним.

Аналогічна за змістом норма міститься в ст. 321 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. ст.317, 319, 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Правовий статус спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди, спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Частиною 1 статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов інших співвласників про припинення права особи на частку у спільному майні, зокрема: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11).

Судом першої інстанції вірно встановлено відсутність підстав, визначених частиною 1 статті 365 ЦК України, для припинення права відповідача на частку у спільному майні за вимогою позивача як іншого співвласника, тому його висновок про відмову у позові є законним та обґрунтованим.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для її задоволення немає.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Розгляд справи проведений місцевим судом з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : (підпис) Ю.М. Винниченко

Судді: (підпис) Корнієнко В.І. (підпис) Одринська Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.М.Винниченко