Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1186/15-ц
Провадження по справі № 2/514/418/15
19 жовтня 2015 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тончевої Н.М.
при секретарі Куру М.В.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, -
В обґрунтування своїх вимог зазначав, що наказом начальника ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України від 01.08.2012 року №422 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу ОСОБА_1» ОСОБА_2 зараховано до складу курсантів 1-го курсу та поставлено на усі види постачання. Під час навчання в ОСОБА_1 ОСОБА_2 знаходився на повному державному забезпеченні.
12.03.2012 року Міністерством внутрішніх справ і особі начальника ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби. Контракт укладено на чотири роки та згідно якого ОСОБА_2 був зобовязаний: проходити військову службу (навчання) в ОСОБА_1 внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту та проходити подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання.
28.02.2015 року відповідач звернувся з рапортом до начальника ОСОБА_1 про відрахування його з числа курсантів, у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний.
Наказом начальника ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України №57 с/ч від 12.03.2015 року відповідач виключений зі списків особового складу курсантів ОСОБА_1 відповідно до статті 26 частини 6 пункту «и» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».
У зв'язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до суду для захисту свої законних прав та інтересів.
В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.24, 26).
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат не проживает по указаному адресу» (а.с. 21, 27).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи.
Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року наказом начальника ОСОБА_1 внутрішніх військ МВС України №442 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу ОСОБА_1» ОСОБА_2 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання за напрямками підготовки із числа військовослужбовців (а.с.5).
01 серпня 2012 року між Міністерством внутрішніх справ в особі: начальника ОСОБА_1 внутрішніх військ МВС України та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) в ОСОБА_1 внутрішніх військ МВС України курсантами (а.с.6).
Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 27 травня 2014 року №526-р ОСОБА_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України перейменовано в ОСОБА_1 гвардії України (а.с.29).
На підставі Указу Президента України №497 від 04 червня 2014 року ОСОБА_1 гвардії України надано статус національної та надалі іменувати її ОСОБА_1 академія ОСОБА_1 гвардії України (а.с.30).
Згідно рапорту від 28 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до начальника ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України про відрахування його з числа курсантів (а.с.7).
Відповідно до наказу начальника ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України від 12 березня 2015 року № 57 с/ч вбачається, що старший сержант ОСОБА_2, командир 412 навчальної групи курсу №6 факультету №2 (інженерно-технічного) виключений зі списків особового складу курсантів ОСОБА_1 академії відповідно до статті 26 частини 6 пункту «и» (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (а.с.8).
Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є наявність підстав, передбачених пунктом «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».
Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» № 964 від 12 липня 2006 року відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» № 964 від 12 липня 2006 року у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.
Керуючись ст.526 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 88, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, ст.ст.25, 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», п.35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, п.п.3, 5, 6, 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» № 964 від 12 липня 2006 року, ст.1 Закону України «Про ОСОБА_1 гвардію України», суд - Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.
Позов ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 академії ОСОБА_1 гвардії України суму судових витрат в розмірі 280 (двісті вісімдесят) гривень 30 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Суддя Н.М. Тончева