Справа № 487/8992/14-ц
Провадження № 2/487/2108/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2015 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря судового засідання Табунщик К.В., відповідача ОСОБА_1,представника відповідача ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В

11.09.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позов до ОСОБА_1 про стягнення 6214 грн. заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 02.12.2005 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір Б/№ ,відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп., зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 строків сплати за користування кредитом та відсотків по ньому, виникла заборгованість станом на 30.06.2014 року в розмірі 7567 грн.41коп., яка складалася з: боргу за кредитом - 1995 грн. 74 коп.; заборгованості за відсотками 5571,67 грн.; Від цієї суми позивач відняв суму у розмірі 2125 грн. 46 коп, яка була задоволена судовим наказом Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.09.2008 року. Тобто різниця становить 5441 грн. 95 коп.

А також позивач просив стягнути із відповідача500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 272 грн. 10 коп. штрафу ( процентна складова). А всього 6214 грн. 05 коп.

Оскільки відповідач належним чином не виконує зобов'язання за даним кредитним договором, посилаючись на вказане, позивач просив позов Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в його задоволенні, ПОСИЛАЮЧИСЬ НА НЕОБГРУНТОАВНІСТЬ ОСОБА_4, А ТАКОЖ У ЗВЯЗКУ ІЗ ПРОПУСКОМ СТРОКУ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так судом встановлено, що 02.12.2005 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір Б/№ ,відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп., зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 02.12.2006 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання кредиту складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис останнього у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

В 2008 році позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, про стягнення з останнього 2125 грн.46 коп, де 1995 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом, 129 грн.72 коп. заборгнованість по відсоткам за користування кредитом.

12.09.2008 року Заводським районним судом м.Миколаєва був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 02.12. 2005 року, який набрав чинності 14.10.2008 року.

За положеннями ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Отже, визначення судового наказу як особливої форми судового рішення свідчить про те, що кредитор за наявності підстав має право на дострокове стягнення всього кредиту в судовому порядку за спрощеною процедурою (судовим наказом).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу після кінцевого терміну повернення кредиту, який був визначений сторонами договору до 02.12.2006 року.

Судовий наказ від 12.09.2008 року боржником не оскаржений та у судовому порядку не скасований.Крім того, відповідно до наданої до суду представником відповідача копії постанови від 30.10.2012 року державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ виконавче провадження за судовим наказом №2н-1074 від 12.09.2008 року закінчено у звязку із фактичним повним виконанням рішення згідно платіжного доручення №6076 від 08.10.2012 року.

Таким чином судом встановлено, що позивач реалізував своє право, надане йому законом, щодо стягнення кредитної заборгованості з відповідача по закінченню дії кредитного договору.

Таким чином, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, судом встановлено, що дія строку спірного договору закінчилась 02.12.2006 року, а з матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами про стягнення відсотків та штрафу позивач звернувся 11.09.2014 року , тобто з пропуском строку позовної

давності , встановленими положеннями ст.ст.256,257,258 ЦК України.

Таким чином, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону .

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволені позову Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.