У Х В А Л А

18 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2014 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») заборгованість за кредитним договором у сумі 2 млн. 776 тис. 892 грн 1 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в межах суми заборгованості шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2014 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2014 року змінено: зменшено стягнуту з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором з 2 млн. 776 тис. 892 грн 1 коп. до 1 млн. 236 тис. 618 грн 92 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в межах суми заборгованості в розмірі 1 млн. 236 тис. 618 грн 92 коп. шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»; в решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_7 у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

У вересні 2015 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2014 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 256, 257, 261, 267 ЦК України.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявник надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції, у справі, яка переглядається, прийшов до висновку, що суди попередніх інстанцій правильно встановили характер спірних правовідносин і, застосувавши норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи. При цьому суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року судом касаційної інстанції встановлено пропуск банком строку позовної давності щодо платежів за певний період часу, у зв'язку з чим на підставі статті 388 ЦПК України скасовано судове рішення апеляційного суду і направлено справу на новий розгляд для вирішення питання про застосування позовної давності.

У судовому рішенні, наданому заявником для порівняння, та у судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлено різні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема