АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1700/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Соколишина Л.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріАнкудінові О. І. , Колеснику Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 8 грудня 2011 р. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначалося, що відповідно до укладеного договору від 19 листопада 2008 р. ОСОБА_7 отримала кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка погодилася з тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, підтвердивши свою згоду підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У порушення норм закону та Умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 31 серпня 2011 р. вона має перед банком заборгованість в сумі 11 218,96 грн., яка складається: 4 747,30 грн. - заборгованість за кредитом; 4 461,23 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг з відповідача також підлягають стягненню штрафи, що входять в суму заборгованості: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 510,43 - штраф (процентна складова).

Тому банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19 листопада 2008 р. в сумі 11 218,96 грн. та судові витрати в сумі 188,20 грн.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 11 218,96 грн. та судові витрати в сумі 188,20 грн.

21 травня 2015 р. ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 3 червня 2015 р. заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт посилається на те, що суд не прийняв до уваги ту обставину, що укладений нею з банком договір не відповідає встановленим вимогам, суд безпідставно не застосував строк позовної давності до вимог банку.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_7, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника банку, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що 19 листопада 2008 р. між банком та ОСОБА_7 було укладено договір, на підставі якого вона отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31 серпня 2011 р. має перед банком заборгованість в сумі 11 218,96 грн., яка складається: 4 747,30 грн. - заборгованість за кредитом; 4 461,23 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 510,43 - штраф (процентна складова), що стало причиною звернення банку до суду.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що даний кредитний договір складається із: заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів ПриватБанку.

Про згоду відповідача на укладення договору саме в такій формі та ознайомлення відповідача з Умовами надання кредиту свідчить її підпис на заяві. Зокрема, із тексту заяви вбачається, що вона згідна, що така заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, і зобов'язалася про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів з моменту їх виникнення. Своїм підписом вона підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження та інше.

Власним підписом в Заяві позичальника відповідач засвідчила і згоду і ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст. 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки, зазначений договір чи окремі його положення сторонами не оскаржувалися та недійсними в судовому порядку не визнавалися, вони є діючими для сторін, а виконання договору є обов'язковим.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує, що вона не укладала договір з банком, не підписувала заяву про надання їй кредиту і не отримувала суму кредиту.

Проте, колегія суддів не може прийняти до уваги такі доводи апелянта, оскільки із заяви ОСОБА_7 від 19 листопада 2008 р., що є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що вона отримала кредитну картку з лімітом у 5 000 грн. 23 лютого 2009 р.

Представник банку в ході розгляду справи в апеляційному суду надала суду оригінали 2-х квитанцій, копії яких приєднані до матеріалів справи, про видачу ОСОБА_7 з картки у квітні та травні 2009 р. 4 000 грн.

Відповідачка в суді першої інстанції участі у справі не приймала, із зустрічним позовом у даній справі, чи з окремим позовом про визнання договору недійсним не зверталася.

Заявляючи вимогу про застосування до вимог банку про стягнення боргу строку позовної давності, відповідачка фактично визнала наявність у неї боргу перед банком, зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 267 ЦК України строк позовної давності застосовується у випадку порушення права позивача за умови спливу строку позовної давності, встановленого для захисту такого права.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки укладеним між сторонами договором, зокрема п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, тобто до 19 листопада 2009 р., позов про стягнення боргу заявлено банком 8 грудня 2011 р., тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог банку і стягнення заборгованості, позивачем було доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором та надано відповідний розрахунок суми заборгованості, що відповідачкою не спростований.

Позичальник порушила свої зобов'язання за вказаним договором та не виконала їх належним чином, в зв'язку з чим позивачем проведено нарахування як відсотків за користування коштами так і штрафних санкцій, розмір яких визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно ухвалив по справі заочне рішення, не повідомивши її про час і місце розгляду справи, чим порушив її процесуальні права, колегія суддів не може прийняти до уваги в якості підстави для скасування рішення суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд направляв на останню відому адресу відповідачки, зазначену у кредитному договорі та у довідці адресно-довідкового бюро УМВС України в Черкаській області, рекомендовані листи з копією позовної заяви та з повідомленнями про виклик у судові засідання 5 та 16 січня 2012 р., однак вказані відправлення повернулися до суду без вручення з довідками поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Отже, судом були виконані вимоги ст. ст. 76, 77 ЦПК України щодо порядку направлення судових повісток.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення вимог процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про участь у справі представника банку без належних повноважень були спростовані наданими представником банку апеляційному суду доказів на підтвердження дійсності та правомочності довіреності на участь у розгляді справи.

Не підлягає до задоволення і вимога апелянта, що міститься в апеляційній скарзі та окремому клопотанні ОСОБА_9, про винесення колегією судів окремої ухвали з приводу порушень норм чинного законодавства керівництвом банку при зверненні до суду з даним позовом до неї, оскільки підстав для постановлення такої окремої ухвали колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :