АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6938/15 Головуючий 1 інст. - Чудовський Д.О.
Справа № 646/8400/15-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря - Лашакової Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_3 про встановлення строку дії іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_3 про встановлення строку дії іпотечного договору.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк») та нею, як майновим поручителем, укладено іпотечний договір на забезпечення виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_3 перед Банком. Предметом договору іпотеки є трикімнатна квартира, загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності. Пунктом 1.2, 1.4. іпотечного договору вказано, що вартість предмету іпотеки за згодою сторін складає 328 250 грн., що еквівалентно 65 000 доларів США; іпотекодавець відповідає перед Банком за кредитними зобов'язаннями позичальника в сумі 52 000 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 12,75% річних та кінцевим терміном погашення 10 серпня 2014 року. Вважає, що строк дії договору іпотеки є істотною умовою договору, яка має бути обов'язково в ньому зазначена. Строк дії кредитного договору вказано до 10 серпня 2014 року, договір іпотеки має похідний характер від договору кредиту.

Тому, ОСОБА_1 просила суд встановити строк дії іпотечного договору від 30 серпня 2007 року до 10 серпня 2014 року, судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» заперечував проти позову, вказував, що кредитний договір діє до повного виконання боржником своїх зобов'язань за ним, а оскільки боржник належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, ОСОБА_3 має заборгованість за його невиконання, тому Банк звернувся до третейського суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає на сплив дії строку кредитного договору, а також договору іпотеки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за умовами кредитного договору термін погашення кредиту встановлений до 10 серпня 2014 року, оскільки остаточне виконання зобов'язання боржниками не здійснене, кредитний договір не припинив свою дію, а тому і договір іпотеки діє до припинення основного зобов'язання.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за яким остання отримала в кредит 52 000 доларів США зі сплатою 12,75% річних з кінцевим терміном погашення кредиту 10 серпня 2014 року (а.с.7).

На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира, загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, що належить останній на праві власності (а.с.4).

Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту для ОСОБА_3 встановлено 10 серпня 2014 року (а.с.7). Пунктом 7.3. Кредитного договору зазначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, з урахуванням положень п.7.5. Договору. Таке ж положення закріплено і пунктом 6.3. Іпотечного договору.

Відповідно до ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. 17 вказаного Закону та ст. 593 Цивільного кодексу України іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання.

Матеріали справи не містять даних про повне виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, тому основне зобов'язання за договором не виконане.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки остаточне виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором не виконані.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.303, 304,п.1ч.1ст.307,ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: