Справа № 185/6169/15-ц
Провадження № 2/185/3426/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2015 рокуПавлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Боженко Л.В. при секретарі Полуциган О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся через суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Заявлені вимоги мотивував тим, що він є власником 1/3 частини зазначеної квартири, а інші частині належать ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, тобто квартира знаходиться у спільній частковій власності трьох осіб. В 1995 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали на постійне місце проживання до Росії, де мешкають по сьогоднішній час за адресою Республика Татарстан г. Казань пр.. Серова АДРЕСА_2. Позивач з 1995року продовжує проживати у квартирі і користуватися нею. Він впродовж більше 14 років відкрито та безперервно користується 2/3 частинами вказаної квартирі а тому просить суд визнати за ним право власності на іншу 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та день слухання справи.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню на підставі ст.ст.344,346 ЦК України, п. 8 Перехідних положень ЦК України. За вимогами останніх, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності припиняється у разі смерті власника. Правила ст.. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 Квартира належить співвласникам на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1994 року (а.с.11).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили , що приблизно десь з 1995-1996 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 виїхали на постійне місце проживання до Росії Також підтвердили, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішній час.

В підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 володів та відкрито користувався зазначеною квартирою як власник і відкрито, добросовісно і безперервно продовжує користуватися зазначеним нерухомим майном по цей час, а саме на протязі більш ніж десяті років, надав суду довідки про відсутність боргу за комунальні послуги.(а.с.13-16).

За викладених обставин суд виходить з того, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Представник позивача у суді достовірно довів факт набуття ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю на 2/3 частини квартири за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Боженко