Справа № 369/7907/15-ц
Провадження № 2/369/3363/15
16.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатов Д.Д.
при секретарі Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво - Святошинського району Київської області про визнання права власності , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Києво - Святошинського району Київської області про визнання права власності за правом спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31 травня 2013 року помер його батько ОСОБА_3.
Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала його батькові на праві власності, так як померлий за життя подав заяву про передачу йому даної квартири у власність шляхом безкоштовної приватизації, але не встиг отримати свідоцтво про право власності на неї в звязку зі смертю.
В судове засідання позивач та його представник не з»явились, представник позивача подала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не правила, про день слухання справи повідомлялася, своїх заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_3 17 грудня 2009 року на підставі ордеру на жиле приміщення № 000362 серія *. Ордер було видано на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради № 50/4 від 16 грудня 2009 року. Квартира є однокімнатним житловим приміщенням, житловою площею 15,3 кв.м.
12.02.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 сільської ради з заявою про передачу йому у власність квартири АДРЕСА_1. Зазначена заява засвідчена печаткою відповідача про її прийняття та підписом керівника.
ОСОБА_2 сільської ради № 429 від 18.06.2014 р. підтверджено, що вищезазначена заява ОСОБА_3 надходила до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради та була направлена до ТОВ Інком-Бізнес-Центр для вчинення дій щодо приватизації квартири. Також даним листом підтвержено, що рішення виконкому сільської ради про надання дозволу ОСОБА_4 на приватизацію квартири не приймалось.
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого 31 травня 2013 року ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть .
З матеріалів спадкової справи № 253/2014 до майна померлого 31 травня 2013 року ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 31 травня 2014 року до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.05.2014 р. вих. № 1741/02-31 державний нотаріус ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що останній не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 Цивільного Кодексу України строк, у звязку з чим він вважається таким, що її не прийняв.
Заочним рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2015 р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини позивачеві наданий строк для при йняття спадщини, що відкрилася після померлого 31 травня 2013 року ОСОБА_3 строком в один місяць, починаючи з моменту вступу рішення в законну силу. Як вбачається з копії зазначеного судового рішення, рішення суду набрало чинності 12.02.2015 р.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач заяву про прийняття спадщини померлого батька ОСОБА_3 подав до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області 18 лютого 2015 року, тобто в термін додаткового строку на прийняття спадщини, встановлений вищезазначеним судовим рішенням.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.02.2015 р. вих. № 358/02-31 державним нотаріусом ОСОБА_5 відмовлено позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що останній не подав документ, що підтверджує право власності померлого батька на спадкову квартиру.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1999 р. (зі змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»: «Якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраджали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві».
У відповідності до п. 31 Положення Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян затверженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56 та складеного відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду щодо визначення порядку передачі квартир (будинків) у власність громадян та склад документів, що підлягають оформленню: Строк оформлення документів від дати реєстрації заяви громадянина до видачі йому зареєстрованого свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) не повинен перевищувати одного місяця.
З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_3 заяву про передачу йому шляхом приватизації спірної квартири подав відповідачу 12.02.2013 р. і в установлений законом термін його заява не була розглянута, оскільки рішення про передачу йому у власність квартири не приймалося, свідоцтво про право власності йому видано не було.
З довідки № 15 від 22.05.2014 р., виданої ТОВ Житлопобут-2007 вбачається, що ОСОБА_3 являвся власником квартири № 75 за адресою с. Крюківщина, вул. Балукова 2-Б, Києво-Святошинсь кого району, Київськоїх області. Загальна площа квартири становить 42,10 кв.м.. Житлова площа квартири становить 15,30 кв.м. В даній квартирі ОСОБА_3 проживав з 17 грудня 2009 року по день смерті, тобто до 31 травня 2013 року.
Суд враховує, що по справі не встановлено будь-яких заборон для передачі померлому спірної квартири у власність, передбачених Положенням Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян затверженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56.
Таким чином, оскільки батько позивача за своє життя звертався з належно оформленою заявою про передачу йому у власність спірної квартири до відповідача, але у встановлений законом термін його заява не була розглянута його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї.
Позивач входить до спадкоємців першої черги за законом, оскільки згідно ст. 1261 ЦК України: У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавців, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи інші особи з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 не зверталися. 20.02.2015 р. батько померлого ОСОБА_6 подав заяву про те, що спадщину після померлого сина він не приймав, на спадщину не претендує, до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини звертатися не буде і не заперечує проти отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на будь-яке рухоме та нерухоме майно, що належало померлому 31 травня 2013 року ОСОБА_3.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності за правом спадкування за законом після померлого 31 травня 2013 року ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.Д.Усатов