УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, повернення відсотків, виведення майна з під застави, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним кредитний договір від 22 жовтня 2007 року, укладений між ним та ПАТ «Альфа-Банк»; повернути відсотки за договором; вивести майно з під застави.

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування суми 55650 грн на рахунок продавця ТОВ «Автосоюзсервіс» за транспортний засіб відповідно до п.2.4 кредитного договору за цільовим використанням кредиту. А позичальник зобов'язувався сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12 % річних, що нараховується на фактичний залишок заборгованості за кредитом, за фактичний період користування кредитними коштами в строк до жовтня 2013 року. Відповідно до п.2.10. кредитного договору, предметом застави є транспортний засіб SAMAND, EL, 2007 року випуску.

Банк не виконав зобов'язань під час укладання кредиту в іноземній валюті щодо попередження споживача, що валютні ризики за кредитним договором несе споживач. Вважає такі умови кредитного договору несправедливими, так, як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обов'язків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг. Несправедливими вважає умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США, оскільки вказана умова погіршує становище позичальника, як споживача.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що підписання позивачем кредитного договору підтверджує той факт, що між ним та банком досягнуто згоди по усіх істотних умовах, а отже договір є укладеним. Крім того, уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями у 2007 році мали право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Що підтверджується копіями документів: Банківська ліцензія № 61 на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Дозвіл № 61-5 на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно яких відповідач вправі був укладати з позивачем Кредитний договір в іноземній валюті.

Зазначив, що ПАТ «Альфа-Банк», при укладенні кредитного договору від 22 жовтня 2007 року, дотримані всі вимоги, встановлені чинним законодавством та Законом України «Про захист прав споживачів».

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова