ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/203/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді Даниленко В.В.

секретарі - Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Іванюк Д.С., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Іванюк Д.С. від 15 грудня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій просить скасувати дану постанову та визнати дії державного виконавця неправомірними.

В судове засідання скаржник та державний виконавець не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник скаржника подала до суду заяву, де просила розглядати скаргу у її відсутність, вимоги скарги підтримала, державний виконавець причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

20.12.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким стягнуто на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з ОСОБА_5 по 99576, 00 грн. моральної шкоди й суму щомісячного довічного утримання у розмірі 1095,00 грн. на користь кожного, а також стягнуто судові витрати.

05.09.2011 року, рішенням Апеляційного суду м. Києва, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди, яким стягнуто по 50000,00 грн. на користь кожного з позивачів. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.12.2011 року, у задоволенні касаційних скарг було відмовлено.

28.09.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчі листи для пред'явлення до виконання.

05.10.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 34597675 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3876,00 грн.судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

15.12.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. ухвалено постанову про накладення арешту на майно боржника у зв'язку з несплатою боргу.

15.12.2014 року, тобто в той же день, старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Супровідний лист до зазначеної постанови був складений 25.04.2015 року та отриманий скаржником лише 11.06.2015 року.

Скаржник вважає дану постанову незаконною та просить суд скасувати останню як таку, що порушує права стягувача. Крім того скаржник вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання рішення суду.

Так у оскаржуваній постанові зазначено, що виконавчий лист підлягає поверненню, оскільки розшукати кошти та майно боржника, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості розшукати не вдалось.

Водночас у матеріалах справи міститься витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого за боржником зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 на праві власності.

Крім того, відповідно до копії витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вказана вище квартира знаходиться під арештом, відповідно до постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 34597728 від 05.10.2012 року.

Таким чином постанова старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. від 15.12.2014 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає дійсним обставинам.

Водночас, ухвалюючи оскаржувану постанову від 15.12.2014 року, державний виконавець мав керуватись приписами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження поверненням виконавчого документа , арешт, накладений на майно боржника, знімається, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового виконання рішення.

Таким чином застосування державним виконавцем вказаних вище положень при ухваленні оскаржуваної постанови є неправомірними та такими що порушують права стягувача.

Крім того, на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_5 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року перебувало декілька виконавчих проваджень, рішення по яким не було виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми, державний виконавець мав об'єднати виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_5 у зведене виконавче провадження із загальною сумою боргу та за рахунок примусового продажу нерухомого майна боржника здійснити виконання рішення суду від 20.12.2010 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про те що доводи скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Оскільки рішення суду фактично не виконано, майно, зареєстроване за боржником наявне, а тому постанова про зповернення виконавчого провадження є передчасною, такою, що порушує права скаржника, а тому підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 10, 60, 208, 209,212-215, 218, 223, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Іванюк Д.С. задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Іванюк Д.С. № 34597675 від 15.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: