Справа № 417/807/15-ц
Провадження № 2/417/621/15
РІШЕННЯ
Іменем україни
"29" липня 2015 р. с. Марківка Луганської області
Марківський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Шкирі В.М
за участі секретаря судового засідання Позднякової С.В. представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Овчаренко В.І розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Управління служби безпеки України в Луганській області до ОСОБА_2 про виселення зі службового приміщення,-
встановив:
Управління служби безпеки України в Луганській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просило визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування службовим житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та яка підлягає виселенню із вказаного службового житла без надання іншого службового приміщення.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під час проходження служби 16.04.2013 р. відповідач отримав службове приміщення будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному житловому приміщенні ОСОБА_2 зареєструвався складом сім`ї 3 особи.
У подальшому, 16 липня 2014 року розпорядженням Марківської державної адміністрації на підставі листа Управління СБУ в Луганській області від 25.0.2014 № 63/39/105 відповідачу надано службове житлове приміщення, а саме 2-х кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному житловому приміщенні ОСОБА_2 зареєструвався складом сім`ї 1 особа.
При цьому раніше надане службове житлове приміщення (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ) у встановленому п. 5.13 наказу СБУ № 792 від 06.11.2007 (зареєстрований у міністерстві юстиції України 26 листопада 2007 року за № 1308/14575) «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень» порядку їм здано не було.
Позивач вважає, що відповідач з моменту реєстрації у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та по теперішній час фактично не проживав, проте без законних підстав надав для проживання та зберігання особистих речей службове житлове приміщення для проживання іншим громадянам, тобто використовує його не за цільовим призначенням, маючи при цьому інше службове житло. На цій підставі позивач вважає, що відповідач втратив право користування службовим житловим приміщенням, та підлягає виселенню без надання іншого службового приміщення.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали з підстав, що відповідач є ветераном СБУ, постійно проживав у спірній квартирі що іншого житла придатного для проживання він не має. Зазначив, що спірній квартирі він проживав постійно, сплачував комунальні рахунки, в грудні замінив газовий котел, в на прикінці грудня 2014 поїхав з сім`єю до Білорусії повернувся в кінці червня 2015 .
Суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
Згідно довідки УСБУ в Луганській області №133 від 27.04.2015 полковник запасу СБУ ОСОБА_2 , проходив військову службу в управлінні СБУ в Луганській області з 18.03.1996 по 08.12.2014 (а.с.19)
16.09.2015 відповідач подав рапорт про звільнення з військової служби (а.с.148) та звільнений 08.12.2014 наказом УСБУ №502-ос від 08.12.2014 (а.с.19)
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.12.2014 ОСОБА_2 є ветераном військової служби (а.с.91)
Згідно довідки УСБУ в Луганській області №476 від 27.12.2010 наказом №1086-ос від 16.08.2010 переведений з м.Луганськ в с.Марківка для подальшого проходження військової служби (а.с.40)
27.12.2010 відповідач звернувся з заявою до голови Марківської селищної ради в якій просив поставити його на квартирний облік у зв`язку з направленням для проходження подальшої служби на посаду начальника Марківського МРВ УСБУ в Луганській області (а.с.39)
Рішенням виконкому Марківської селищної ради №152 від 28.12.2010 затверджено рішення житлової комісії при виконкомі селищної ради від 28.12.2010 №44 «Про постановку на квартирний облік за місцем проживання» в позачергову чергу ОСОБА_2 (а.с.41)
Голова Марківської селищної надіслав листом №571 від 29.12.2010 просив голову Марківської РДА видати ордер на службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 27,8 кв.м на ім я ОСОБА_2 (а.с.37)
Розпорядженням голови Марківської РДА Луганської області № 649 від 29.12.2010 виділено службову квартиру АДРЕСА_3 , з двох кімнат, житловою площею 27,8 кв.м. начальнику Марківського МРВ УСБУ в Луганській області Долгальову О.Ф. (а.с.36)
30.12.2010 Марківською РДА Луганської області Долгальову О.Ф. видано ордер №17 на право зайняття службового житлового приміщення з житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34)
Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.02.1996 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї (а.с.25)
29.10.1998 та 11.11.1998 в своїх заявах громадянин ОСОБА_3 просив провести розприватизацію вказаної квартири та прийняти її на баланс ККП (а.с.20,21).
Пунктом 2 розпорядження голови Марківської РДА Луганської області №547 від 13.11.1998 свідоцтво про право власності на житло анульовано, а п.3 цього ж розпорядження квартиру за адресою: АДРЕСА_1 переведено до державного житлового фонду та взято на баланс Комбінату комунальних підприємств (а.с.26)
Розпорядженням голови Марківської РДА Луганської області №377 від 11.09.2000 на підставі клопотання УСБУ в Луганській області та рішення виконкому селищної ради від 04.08.2000 №94 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 виділено УСБУ в Луганській області, в число службових.(27-30)
11.04.2013 ОСОБА_2 звернувся до голови Міловської РДА Луганської області з проханням надати у якості службового житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . З технічним станом приміщення згоден. (а.с.44)
Розпорядженням голови Міловської РДА Луганської області №85 від 12.04.2013 УСБУ в Луганській області надано у користування службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для забезпечення службовим житловим примішенням співробітників військовослужбовців СБУ за визначеним нею переліком (а.с.43)
16.04.2013 голова Міловської РДА Луганської області листом № 1/8-762 просив Міловського селищного голову видати ордер на службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 на ім.я ОСОБА_2 - співробітника Марківського МРВ УСБУ в Луганській області (а.с.42,51)
16.04.2013 виконком Мілоської селищної ради рішенням №49 вирішив затвердити протокол № 3 житлової комісії від 15.04.2013 та видати ордер на службовий житловий будинок, житловою площею 57,6 кв.м, загальною площею 137,9 кв.м.- ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.50)
02.07.2015 ОСОБА_2 здав ордер №45 від 16.04.2015 на право прийняття службового житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 (а.с.118) про що повідомив голову Міловської РДА Луганської області (а.с.119)
Актом загального огляду жилого будинку від 09.07.2015 за адресою АДРЕСА_2 встановлено, що технічний стан будинку задовільний (а.с.94-117)
16.07.2014 розпорядженням голови Марківської РДА Луганської області надано в користування службову квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 27,8 кв.м. ОСОБА_2 з членами сім`ї у складі 2 чоловік ( а.с.18) цього ж дня видано ордер №18 (а.с.35)
22.07.204 відповідач, як наймач уклав договір надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території з Марківським комунальним підприємством «Марківський комунальник» (а.с.32)
Згідно розрахункових книжок та квитанцій за оплату останній платіж на прізвище ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 за воду, електроенергію, газ , квартплату здійснено у січні 2015 року.
21.06.2013 відповідач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_4 (а.с.78)
04.07.2013 Марківським районним судом Луганської області визнано за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_4 (а.с.79).
Згідно рапорту дільничного інспектора Кучерова А.В. ним встановлено, що ОСОБА_2 з серпня 2014 не проживає у своїй службовій квартирі , проте її навідують сторонні особи, що не мають відношення до співробітників СБУ. На прохання відкрити двері реакції не було, проте було помітно, що там хтось живе. При очередній спробі здійснити перевірку відповів невідомий чоловік проте не відчинив, відчинив тільки тоді коли прибули співробітники УСБУ, невідомим чоловіком виявився ОСОБА_4 1983 року народження в квартирі також перебувала ОСОБА_5 1988 року народження, будь яких документів на квартиру в них не було (а.с.7)
Згідно пояснень ОСОБА_6 ключі від квартири в АДРЕСА_5 йому дав батько, та йому відомо, що квартира належить ОСОБА_2 він заїхав до квартири з своїми речами, а саме системними блоками з комп`ютерів, моніторами, касовими апаратами. В квартирі крім меблів нічого не було, ніяких документів на його проживання в квартирі не було .(а.с.8)
Згідно пояснень ОСОБА_5 вона працювала в магазині « ОСОБА_7 », що належав ОСОБА_8 та його сину ОСОБА_4 28.02.2015 вони попрохали її допомогти зробити переоблік в магазині, що знаходиться в с.Мілове, На її питання де вона буде жити отримала відповідь: «в с.Марківка, де зараз мешкає ОСОБА_9 , в квартирі, що належить громадянину ОСОБА_10 ». 03.03.2013 до квартири постукали сказавши, що міліція, проте двері ОСОБА_11 не відчинив, а відчинив лише тоді коли ще раз постукали та представились співробітниками УСБУ( а.с.10)
Після того як, двері в квартиру добровільно відчинили комісією було складено акт обстеження житлового приміщення від 03.03.2015 згідно якого в залі та спальні знаходились: системні блоки в кількості 10 шт; монітори в кількості 10 шт; МФУ в кількості 10 шт; касові апарати- 10 шт; сканери штрих коду 8 шт; принтери друку чеків в кількості 8 шт; відео реєстратори 10 шт; відеокамери 20 штук; роутери 6 штук; грошові кошти в монетах 4500 гривень, велася фотозйомка (а.с.12,81-86)
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що на початку березня 2015 року вона входила в склад комісії при обстеженні службової квартири АДРЕСА_3 , ордер на яку видано ОСОБА_2 . Двері їм відчинив невідомий чоловік, в ході огляду в квартирі було виявлено невідомих чоловіка та жінку, з їх слів відповідач дозволив їм там пожити. В квартирі було багато оргтехніки, (комп`ютери, монітори, принтери, касові апарати і тому подібне ) їх було більше 20 штук, найбільше в кімнаті зала.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 з 2006 року і є сусідом відповідача. З 2013 по весну 2014 року ОСОБА_2 проживав сам у квартирі АДРЕСА_7 цього ж будинку постійно . А з весни 2014 року він його не бачив, помітив, що в його квартирі проживають невідомі люди чоловік та жінка ще й дитина, які віталися та відкривали двері квартири АДРЕСА_7 своїми ключами. Бачив, як до квартири заносили та виносили якісь великі коробки, їх було багато. Контактів з цими людьми він не мав.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що з 2008 року є співробітником Марківського відділу СБУ в Луганській області, відповідач був його безпосереднім керівником до виходу на пенсію в 2014. Він знав, де проживав відповідач, та знав що той у грудні 2014 року виїхав до Білорусії, проте став помічати, що в його квартирі хтось проживає, 03.03.2015 він був у складі комісії при обстеженні службової квартири АДРЕСА_3 . В квартирі було виявлено чоловіка та дівчину, які з їх слів проживали там з дозволу ОСОБА_2 . В квартирі було багато системників, моніторів та іншого оргобладнання.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що є співробітником Марківського відділу СБУ в Луганській області з лютого 2015 року, знає, що в селищі є службове житло, яке займає ОСОБА_2 . Йому також відомо, що в службовій квартирі він не проживає з літа 2014 року, а в грудні 2014 року взагалі залишив територію України та виїхав до Білорусії. Квартиру він здав по стороннім особам, чоловіку та жінці, які використовують її як склад бо є приватними підприємцями. На даний момент в спірній квартирі з дозволу ОСОБА_2 проживають співробітники УСБУ в Луганській області.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що з відповідачем він перебуває у дружніх стосунках з 2010 року, знає,що квартира в якій він жив є службовою. Був не раз у квартирі зазначив, що ОСОБА_10 зробив там ремонт десь в 2010 році , 26.12.2014 ОСОБА_2 виїхав до Білорусії, а повернувся в кінці червня 2015 про те чи дозволяв він там комусь жити не знає.
ОСОБА_17 пояснив, що відповідача він знає давно та перебуває з ним у дружніх стосунках, та квартира в якій він живе є службовою, знає, що що саме відповідач зробив там ремонт. 26 чи 27 грудня 2014 року ОСОБА_2 поїхав до Білорусії, а повернувся в кінці червня 2015 року
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що що з відповідачем він перебуває у дружніх стосунках, він є приватним підприємцем, мав магазин «Єрмак» в с.Макарове, зареєстрований та проживав у с.Н-Герасимівка Станично-Луганського району Луганської області до серпня 2014 року, у зв`язку з бойовими діями переїхав до с.Мілове Луганської області. В листопаді 2014 відповідач попросив його пожити в його квартирі, послідкувати за опаленням і таке інше, бо він з грудня 2014 збирався їхати в Білорусію, 25.12.2014 він поїхав, та залишив йому ключі та 1000 гривень для оплати платежів. В січні 2015 року він перевіз до квартири, для просушки обладнання з магазину, десь 6 комп`ютерів, процесори та касові апарати, точну кількість не пам`ятає, які просушували 3 дні в квартирі. Коли до квартири прийшли люди і назвалися співробітниками міліції та УСБУ його син добровільно відкрив квартиру та впустив їх.
Із встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами виник цивільно-правовий спір з приводу того, що відповідач використовує службове житло не за призначенням, а тому наявні підстави для його виселення, без надання іншого службового приміщення..
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступного:
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Згідно вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких судвстановлює наявність чи відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі вимог ч 3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду яке набуло чинності, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, в яких приймають участь ті ж особи чи особа, відносно якої встановлені ці обставини.
Відповідно до ст..18 ЖК УРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом в межах, визначених власником. Розпорядженням спірної службової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , є управління СБУ в Луганській області.
Згідно Закону України «Про Службу безпеки України» управління СБУ в Луганській області є окремою юридичною особою, яка веде самостійний квартирний облік, має свій самостійний житловий фонд службового житла. Так відповідач з 15.12.2005 року перебував на квартирному обліку УСБУ в Луганській області складом сім`ї 1 особа у списках загальної черги №52 (а.с.49)
Ведення самостійного квартирного обліку та створення фонду службового житла у кожному регіональному органі СБУ узгоджується з діючим законодавством , зокрема п.2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 № 1081, в якому зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства, з цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.
Згідно із ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.
Відповідно до п. 5.1. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Голови Служби безпеки України № 792 від 06 листопада 2007 року (Далі Інструкція), співробітники та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутністю за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.
Відповідно до 5.16. Інструкції до числа службового може бути включене тільки вільне житлове приміщення. Під службові житлові приміщення виділяються окремі квартири. Службові житлові приміщення повинні використовуватись тільки за призначенням.
Згідно із п.п. 5.17, 5.18. Інструкції користування службовими житловими приміщеннями здійснюється відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081. Виселення зі службових житлових приміщень здійснюється у порядку та на підставах, визначених законодавством України.
Відповідно до п 5.21 Інструкції співробітник, члени його сім`ї або інші особи, які проживають у службовому житловому приміщенні, можуть бути виселені без надання іншого службового житлового приміщення також у разі, якщо вони систематично руйнують або пошкоджують службове житлове приміщення, або використовують його не за призначенням (у тому числі шляхом передачі в оренду іншим громадянам чи організаціям), або створюють умови, які унеможливлюють проживання інших осіб в одній квартирі або будинку, аналогічні положення містяться і в ч.1 ст.116 ЖК УРСР.
Таким чином судом встановлено, що відповідач тривалий час в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживав, та використовував її не за призначенням, надавши дозвіл на проживання суб`єктам підприємницької діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , які зберігали та сушили у службовому житловому приміщенні різну оргтехніку, що підтверджено як показами свідка ОСОБА_18 , так і поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Твердження відповідача, що він постійно проживав та сплачував комунальні платежі спростовано свідком ОСОБА_18 , який засвідчив, що відповідач залишив йому 1000 гривень на оплату комунальних платежів і фактично він їх сплачував на прізвище « ОСОБА_10 » з листопада 2014 року .
Крім того 04.07.2013 Марківським районним судом Луганської області визнано за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_4 а відтак твердження відповідача, що він не має іншого придатного житла для проживання спростовано.
Тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі
Керуючись ст.10, 57, 60, 61, 209, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України ст..116, 118 ЖК Української РСР, п.5.17, 5.18, 5.21 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Голови Служби безпеки України № 792 від 06 листопада 2007 року
вирішив:
Позов Управління служби безпеки України в Луганській області до ОСОБА_2 про виселення зі службового приміщення задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, що втратила право користування службовим житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , та яка підлягає виселенню із вказаного службового житла без надання іншого службового приміщення
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 31.07.2015
Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря