Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Буцяка З.І., Ковалевича С.П.

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню газифікації „Рівнегаз" на рішення Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Здовбицької сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 29 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом до Здовбицької сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю контрольно-пропускного пункту площею 30,7 кв. м. поміченої на плані Б-1, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0400 га для розміщення об"єкту тимчасової автостоянки кадастровий номер :01:001:1066, яка належить ОСОБА_1 на праві оренди строком на 49 років на підставі договору оренди землі, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського нотаріального округу ОСОБА_2 реєстраційний № 1497 зареєстрованого у державному реєстрі земель за № 00125 від 30 листопада 2011 року.

Вважаючи дане рішення незаконним через неповне з"ясування обставин, які мають значення для справи, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню газифікації „Рівнегаз" (далі ПАТ „Рівнегаз") подало на нього апеляційну скаргу.

Вказує, що будівля контрольно-пропускного пункту по АДРЕСА_1 побудована на газопроводі низького тиску, у зв'язку із чим комісією складено акт про виявлені порушення охорони зони газопроводу.

Зазначає, що інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області з 2011 року по 12.12.2013 документів, які дають право на виконання будівельних робіт з будівництва нежитлової будівлі за вищевказаною адресою ОСОБА_1 не надавалися, об'єкт в експлуатацію не приймався.

Стверджує, що ОСОБА_1 самовільно побудовано будівлю по АДРЕСА_1 на газопроводі низького тиску, чим в свою чергу порушено п.4.3.15. Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці №254 від 01.10.1997, де зазначається, що уздовж траси підземного газопроводу повинні бути виділені смуги завширшки 2 м з обох боків від осі газопроводу, в межах яких не допускаються складання матеріалів і обладнання, садіння дерев, влаштування стоянок автотранспорту, гаражів, кіосків та інших споруд.

Вважає, що задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України, не врахувавши інтереси третіх осіб, чим допустив порушення прав та законних інтересів ПАТ «Рівнегаз» і управління ДАБІ в області.

Просить рішення суду скасувати та ухвали нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить закрити апеляційне провадження у справі за скаргою ПАТ „Рівнегаз".

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про їх підставність, вказані вимоги не зачіпають права третіх осіб.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору оренди землі від 30 листопада 2011 року, Здовбицька сільська рада передала, а ОСОБА_1 прийняла в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,0400 га для розміщення об"єкту тимчасової автостоянки в межах села Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області по вул. Глинська. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі № 1497 , а також зареєстрований управлінням держкомзему у Здолбунівському районні , запис від 30.11.2011 року № 00125.

В серпні 2013 року на орендованій земельній ділянці позивачем збудовано будівлю контрольного-пропускного пункту площею 30,7 кв.м, без належного на те дозволу .

24 жовтня 2014 року комісією в складі представників ПАТ „Рівнегаз" Здолбунівського УЕГГ складено акт про те, що в охоронній зоні газопроводу низького тиску по вул Глинській біля буд. 10, буд. 12 с. Здовбиця Здолбунівського району ОСОБА_1 самовільно звела будівлю на земельній ділянці, яка була надана їй на праві оренди Здовбицькою сільською радою без погодження документів про забудову із Здолбунівським УЕГГ ПАТ „Рівнегаз". В результаті ОСОБА_1 порушила відстань охоронної зони газопроводу, що встановлена п. 4.3.7, п. 4.3.15 „Правил безпеки систем газопостачання України", затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254 (а.с. 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозволів на будівництво об'єкта містобудування.

Як визначено ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 29 Закону «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі проектної документації, документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, угоди про право забудови земельної ділянки, рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, комплексного висновку державної інвестиційної експертизи, документа про призначення відповідальних виконавців робіт

З вищенаведеного вбачається, що позивачем збудовано будівлю контрольно-пропускного пункту по вул. Глинській, буд. 10-12 в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області в порушення вимог вищезазначених норм, що в свою чергу призвело до порушення Правил безпеки системи газопостачання України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не врахував, що при здійсненні будівництва контрольно-пропускного пункту по вул. Глинська, 10-12 в с. Здовбиця, Здолбунівського району інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області з 2011 року по 12.12.2013 документів, які дають право на виконання будівельних робіт з будівництва нежитлової будівлі за вищевказаною адресою ОСОБА_1 не надавалися, об'єкт в експлуатацію не приймався.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин; не дослідив, чи було питання визнання права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням порушено права та обов'язки ПАТ „Рівнегаз", є обґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню газифікації „Рівнегаз" задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2013 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді: З.І. Буцяк

С.П. Ковалевич