Провадження № 2/202/977/2015
05 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Калиновський Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення,
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за
винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у
порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
У відповідності із ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно п. 43 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року згідно з ч. 4 ст.9 , ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення,на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержавтеля або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Позивач не надав суду доказів отримання відповідачем заочного рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012 року, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок загальною площею 54,80 кв. м., житловою площею 36,20 кв. м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область , с. Перемога, вул. Гоголя,38, не надав суду доказів направлення відповідачу вимоги про добровільне звільнення житлового будинку та отримання відповідачем такої вимоги. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 109 ЖК України, до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" , п. 43 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко