Справа № 301/2096/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Білки, вул. Центральна, №45, Іршавського району, Закарпатської області, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.07.2012 року помер батько позивачки - ОСОБА_3, який на випадок смерті заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3, які прийняли спадщину, були вдова ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 - позивачка по справі. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Білки, вул. Центральна, №45, Іршавського району. За отриманням свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не зверталися. 16.04.2015 року померла мати позивачки - ОСОБА_4, яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачці. До складу спадкового майна входить частина вказаного житлового будинку. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, не має. Позивачка спадщину прийняла, однак не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Будиинок побудований у 1969 році на земельній діялнці, відведеній для забудови. Згідно погосподарського обліку власником вказаного будинку був ОСОБА_3 Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі (а.с. 24).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті в його відсутності, позов визнав і не заперечував проти його задоволення (а.с. 25).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Білки, вул. Центральна, №45, Іршавського району, не зареєстрований. Такий збудований у 1969 році. Згідно погосподарської книги с. Білки власником житлового будинку рахувався ОСОБА_3. Дана обставина підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.10.2015 року та довідкою Білківської сільської ради №2133 від 19.08.2015 року (а.с. 11, 16).

ОСОБА_3 помер 31.07.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №149496 від 01.08.2012 року (а.с. 5). Заповіту ОСОБА_3 не залишив (а.с. 15).

Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, були його вдова ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 позивачка по справі, які на день смерті покійного проживали з ним в одному будинку №45 по вул. Центральній в с. Білки, Іршавського району (а.с. 4, 9, 10, 15). Інший спадкоємець першої черги - відповідач ОСОБА_2 - з заявою про прийняття спадщини в порядку, визначеному ст.ст.1269 ч.1 та 1270 ч.1 ЦПК України, не звертався ( а.с.8).

Згідно ст. 1268 ч.5 та ст. 1296 ч.3 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 успадкували житловий будинок №45 по вул. Центральній в с. Білки, Іршавського району, в рівних частинах.

ОСОБА_4 померла 16.04.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №189609 від 16.04.2015 року (а.с. 6).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Білківської сільради 15.01.2009 року, ОСОБА_4 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 позивачці по даній справі (а.с. 13). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.

Згідно довідки Білківської сільради №2131 від 19.08.2015 року, на день смерті ОСОБА_4 у спадковому будинку разом з нею проживала дочка ОСОБА_1 (а.с. 14). Отже, спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні за померлою ОСОБА_4, не має. Відповідач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, але не будучи особою, яка відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, визнав позов та не заперечував проти визнання права власності на будинок за позивачем (а.с. 8, 25).

Спадкоємець не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки житловий будинок, який входить до складу спадщини, не зареєстрований.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки такий побудований у 1969 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

У 1969 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Оскільки згідно запису в погосподарській книзі села власником житлового будинку №45, по вул. Центральній, у с. Білки вважався ОСОБА_3, спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1268, ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с. Білки, вул. Центральна, №45, Іршавського району, Закарпатської області, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських