Справа № 130/890/15-ц Провадження № 22-ц/772/2833/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Чорного В.І., Оніщука В.В.

При секретарі : Франчук О.П.

За участю : представника позивача ОСОБА_2 міської ради Вінницької області по довіреності ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6, до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 міської ради Вінницької області на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року, встановила :

У березні 2015 р. ОСОБА_2 міська рада звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач, встановивши паркан поза межами власної земельної ділянки площею, 0,0785 га з призначенням для обслуговування житлового будинку, самовільно зайняв частину земельної ділянки, площею 0,0256 га, що відноситься до комунальної власності, яку у добровільному порядку не звільнив.

Заявою від 10.08.2015 р. ОСОБА_2 міська рада уточнила позовні вимоги тим, що просили зобовязати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0145 га, що розташована у м. Жмеринці по вул. Кірова, біля будинку №114 та повернути її ОСОБА_2 міській раді, а також стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 міська рада, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування і недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

У поданому запереченні представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 наведені доводи щодо необґрунтованості скарги та правильності і законності рішення, яке просить залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам, як і вимогам ст. 215 ЦПК України щодо зазначення у рішенні встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, ухвалене у справі рішення не відповідає.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що 16.05.2014 р., 16.03.2015 р. робочою групою посадових осіб виконкому ОСОБА_2 міської ради виходом на місце були складені комісійні акти огляду земельної ділянки в м. Жмеринка, по вул. Кірова, біля будинку №114. Візуальним оглядом установлено, що обстежувана земельна ділянка належить ОСОБА_4 згідно державного акту на праві власності на землю, а частина відноситься до земель комунальної власності міста Жмеринка. Земельна ділянка комунальної власності на час обстеження обгороджена парканом та розташований зруйнований сміттєвий майданчик, на якому раніше були металеві контейнери для збору сміття (а.с.5, 6).

Листом від 20.05.2014 р. №02-5/10-1030 ОСОБА_2 міською радою запропоновано ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку в строк до 01.06.2014 р., яка належить до комунальної власності, шляхом перенесення паркану в межі ділянки, яка перебуває у власності останнього згідно державного акту, виданого 10.02.1999 р. площею 0,0785 га (а.с.8).

01.09.2014 р. ОСОБА_4 звернувся із заявою до Жмеринского міського голови щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення договору особистого сервітуту на землю площею 0,0256 га, яка розташована по вул. Кірова біля будинку 114 для ведення садівництва (а.с.9).

30.09.2014 р. листом за №187/ЗВ-01-02 ОСОБА_2 міської ради за наслідками розгляду вищезазначеного звернення повідомлено ОСОБА_4 стосовно самовільного захоплення ним та використання без відповідних правовстановлюючих документів земельної ділянки, яку останній планував оформити та використовувати для ведення садівництва. Запропоновано повторно усунути порушення шляхом звільнення самовільно захопленої частини земельної ділянки площею 0,0256 га та перенесення паркану до меж земельної ділянки, визначених державним актом для обслуговування житлового будинку (а.с.10).

Листом від 11.11.2014 р. за №815/2 ОСОБА_4 повідомлений щодо перевірки 16.05.2014 р. робочою групою на місцевості обставини самозахвату ним земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0256 га, і застережено про необхідність її звільнення (а.с.11).

В матеріалах справи також наявні: копія виданого ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю від 10.09.1999 р. про передачу у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0785 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку; технічні описи меж даної земельної ділянки; ситуаційний план розташування земельної ділянки ОСОБА_4 по вул. Кірова,114 у м. Жмеринка; ситуаційна схема місця розташування спірної земельної ділянки з техніко-економічним показником орієнтовної площі 256,0 кв.м. (а.с.12-15).

Згідно акту обміру зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4 від 30.07.2015 р., підписаного інженером-землевпорядником ПП Земельно-кадастрове бюро та головним спеціалістом відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради, обміром встановлено, що фактична площа земельної ділянки збільшилась на 0,0145 га від площі вказаної в Державному акті на право власності на земельну ділянку. Станом на 30.07.2015 р. загальна площа земельної ділянки становить 0,0920 га (а.с.63).

Відхиливши практично всі докази позивача, зокрема вищезгадані акти від 16.05.2014 р., 16.03.2015 р. (а.с.5, 6) та листи виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 20.05.2014 р., 30.09.2014 р. та від 11.11.2014 р. (а.с.8, 10,11) з тих підстав, що ці документи не містять жодних відомостей щодо площі, форми та достеменного розташування на місцевості спірної земельної ділянки, а ще з мотиву небезсторонності працівників позивача у складанні акту від 30.07.2015 р. обміру зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем належними і допустимими доказами факту самовільного зайняття ОСОБА_4 заявленої земельної ділянки.

Проте, з таким висновком у розвязання виниклого спору, зробленим за неправильної оцінки доказів у їх взаємозвязку, в тому числі й з обставинами справи, та сукупності, колегія суддів не погоджується.

Так, ч. 2 ст. 152 ЗК України вказує, що власники та землекористувачі користуються захистом не лише від порушень, повязаних із позбавленням права володіння, а від порушень, не повязаних з позбавленням володіння.

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними (ч. 1 ст. 212 ЗК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Факт самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки комунальної власності, хоч і побічно, підтверджується його ж заявою до Жмеринского міського голови щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення договору особистого сервітуту на землю площею 0,0256 га, яка розташована по вул. Кірова біля будинку 114 для ведення садівництва (а.с.9) та іншими письмовими доказами: актами від 16.05.2014 р., 16.03.2015 р. (а.с.5, 6), листами виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 20.05.2014 р., 30.09.2014 р. та від 11.11.2014 р. (а.с.8, 10,11), які містять безпосередні відомості з питання самовільного зайняття позивачем земельної ділянки.

Доводи відповідача у запереченні до позову фактично зводяться до невизнання ним площі та профілю спірної земельної ділянки, в тому числі й відображених у акті від 30.07.2015 р. зі встановленням її зміненого у порівнянні з початковим розміром - 0,0145 га, про обмір та винесення меж якої, шляхом встановлення межових знаків, позивач не був повідомлений.

Проте, фактичні дані щодо уточненого розміру спірної земельної ділянки, відображені у згаданому акті обміру зовнішніх меж від 30.07.2015 р., відповідач не спростував доказами, наприклад, висновком судової технічної експертизи, однак процесуальним правом на призначення якої, ОСОБА_4 не скористався.

Наведену у рішенні мотивацію про відхилення у якості доказів акту від 30.07.2015 р. та повідомлення від 31.07.2015 р. щодо уточнюючих обмірів самовільно захопленої земельної ділянки, яка фактично загороджена та перебуває у користуванні ОСОБА_4 0,0145 га (а.с.63, 64), слід визнати необґрунтованою, оскільки ввідні дані стверджені документально, а заінтересованість осіб , якими проведений обмір, на користь ОСОБА_2 міської ради у даному випадку нічим не доведено та є фактично припущенням.

Інші посилання суду, як то про не підтвердження обставини отримання відповідачем письмових повідомлень за наслідками звернення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення договору особистого сервітуту на землю, не мають правового значення у вирішенні даного конкретного спору, так як зачеплені питання виходять за межі предмета позову.

Не можна також погодитись із мотивацією суду стосовно відхилення вищезгаданих акту від 30.07.2015 р. та повідомлення від 31.07.2015 р. з тієї підстави, що ці документи подані позивачем після попереднього судового засідання, оскільки у даному випадку суд не відмовив у їх прийнятті, а отже як любий доказ, що стосується обставин у справі, вони підлягали судовій оцінці.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права є згідно ст. 309 ЦПК України безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, яким доведений доказами та обґрунтований позов ОСОБА_2 міської ради слід задовольнити у межах обраного способу захисту права на земельну ділянку.

Судові витрати зі сплати судового збору позивачем розподіляються апеляційним судом за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради Вінницької області задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6, до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0145 га, що розташована у м. Жмеринці по вул. Кірова, біля будинку №114 та повернути її ОСОБА_2 міській раді Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 міської ради Вінницької області 243,60 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 121,80 грн. з апеляційної скарги, а всього 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_8

Судді : /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

З оригіналом вірно: