Справа № 739/1612/15-ц
Провадження № 2-о/739/57/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новгород-Сіверський районний сектор УДМС України в Чернігівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання на території України і уточнивши свою заяву просив встановити факт його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Свою заяву мотивує тим, що від народження він постійно проживав на території України в м. Сімферополь АР Крим та є громадянином України. У вказаному місті на даний час проживають його рідні. При цьому паспорт громадянина України він не отримував. Після засудження вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 14 грудня 2011 року він відбував призначене йому покарання спершу в СІЗО м. Сімферополя, а з 12 березня 2014 року був переведений до Новгород-Сіверської УВП №31. На даний час документи, необхідні для отримання паспорта громадянина України, знаходяться на окупованій території в АР Крим. Встановлення зазначеного вище факту постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній, при цьому пояснив, що від народження він постійно проживав на території АР Крим, зокрема й на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), тому є громадянином України. Його неодноразово засуджували за вчинення злочинів і він відбував покарання у виді позбавлення волі, тому паспорт громадянина України отримати не встиг. Без встановлення вказаного вище факту він на даний час позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України. Проти розгляду справи без участі представника заінтересованої особи не заперечував.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи відомостями про вручення повістки про виклик до суду. Враховуючи відсутність заперечень заявника, судом прийнято рішення здійснити розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, заявник відбуває покарання в Новгород-Сіверській УВП №31 у виді довічного позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14 грудня 2011 року (а.с. 9).

У вироку Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14 грудня 2011 року, ухвалі Апеляційного суду АР Крим від 18 квітня 2012 року, довідці про судимості заявника та його звільнення з місць позбавлення волі від 02 грудня 2009 року містяться відомості про те, що він є уродженцем м. Сімферополя АР Крим та громадянином України (а.с. 4-6, 22-24). Також з особової справи заявника вбачається, що він постійно проживав на території України з момент проголошення її незалежності

Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що заявник від народження постійно проживав на території АР Крим, як за часів УРСР, так і після проголошення 24 серпня 1991 року незалежності України.

Відповідно до частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» №2235-III віл 18 січня 2001 року передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Оскільки судом встановлено, що заявник був громадянином СРСР, до складу якого входила УРСР, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і встановлення факту постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року необхідне йому для отримання паспорта громадянина України суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 3 Закону України «Про громадянство України», статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 256-259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Новгород-Сіверський районний сектор УДМС України в Чернігівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2015 року.