Дата документу 15.10.2015 Справа № 334/5814/15-ц
Провадження № 2/334/2597/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Колесник С.Г., при секретарі Манюхіні О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В позові зазначив, що він з відповідачкою перебував у шлюбі, який рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2012 року було розірвано. За час спільного життя у шлюбі, у 2007 році подружжям на ім'я відповідачки був придбаний та зареєстрований автомобіль «Daewoo Lanos» держ. знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2.

Після розірвання шлюбу, відповідачка чинить перешкоди у користуванні спільним майном, самостійно використовую для власних цілей вказаний автомобіль, ігнорує жодні спроби позивача вирішити мирним шляхом питання поділу подружжям спільного майна.

Оскільки відповідачка не дає змоги провести оцінку спірного майна, та переховує автомобіль, його вартість визначена позивачем виходячи із середньої вартості аналогічного автомобіля у Запорізькій області за результатами моніторингу ринку цін попиту та пропозицій на Інтернет ресурсі, відповідно до даних якого, середня вартість автомобіля «Daewoo Lanos» 2007 р.в. складає 90 000 грн.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного майна подружжя, що становить 45 000 гривень, та судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала письмові заперечення проти позову, в яких посилалась, що автомобіль був придбаний в кредит за договором №13/2007/0472 Фап від 25.05.2007 р., укладений між нею та банком «Надра Банк». Кредит був сплачений 25.05. 2011 р., відповідно до додаткової угоди №1 від 29.04.2009 р. до договору № 3/2007/0472 Фап від 25.05.2007 р. За період часу з 25.05.2007 р. по 25.05.2011 р. коли сплачувався кредит, позивач ОСОБА_1 не працював 11,5 місяців, тому всі затрати щодо сплати кредиту проводилися тільки нею. Таким чином, частка участі в погашенні кредиту ОСОБА_1 становить 38% від суми кредиту. Крім того, на підставі договору від 03.09.2015 р. була проведена незалежна оцінка автомобіля «Daewoo Lanos» держ. НОМЕР_1, 2007р.в., відповідно до якої ринкова вартість автомобіля складає - 72 939 грн. без урахування ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.08.1990 р. перебували у шлюбі, який рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2012 року було розірвано.

25.05.2007 р., між ОСОБА_2 та банком «Надра Банк» було укладено кредитний договір «Автопакет» №13/2007/0472 Фап від 25.05.2007 р., для придбання автомобіля «Daewoo Lanos» .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Daewoo Lanos», 2007 р. випуску, держ. знак НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_2, з відміткою, що ОСОБА_1 має право користування даним автомобілем.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, придбане подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором між ними чи законом.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст..63 СК України, чоловік та дружина мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

Стаття 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно до ст..71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Судом встановлено, що автомобіль «Daewoo Lanos», 2007 р. випуску, держ. знак НОМЕР_1, придбаний за час шлюбу, та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, і не залежно від того, що ОСОБА_1 протягом 11,5 місяців не працював, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до наданого Звіту з оцінки майна від 01.09.2015 р. ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos», 2007 р. випуску, держ. знак НОМЕР_1, на дату оцінки складає 72 939 грн. без урахування ПДВ.

Отже, грошова компенсація вартості 1/2 частини автомобіля «Daewoo Lanos», 2007 р. випуску, держ. знак НОМЕР_1, буде становити 36 469,50 гривень.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, то з відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 364,69 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 355, 368, 370, 372 ЦК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в рахунок вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 36469,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 364,69 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Колесник С. Г.