Провадження № 2/127/5430/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.09.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що 13.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент проживає з матірю. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилось у небажанні давати гроші на дитину. Позивач просить взяти до уваги наступні обставини: відповідач не має бажання надавати кошти на утримання дитини, дитина інколи хворіє. Окрім того, матеріальне становище ОСОБА_1 не таке високе аби дитина ні в чому не потребувала. Наскільки позивачу відомо, ОСОБА_2 аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі після розлучення із ОСОБА_1 не перебував, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі грошей частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме: позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та уточненій позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Відповідачем суду надано письмові заперечення, повідомлено, що він проходить військову службу та немає можливості зявитись в судове засідання. Однак, заяву про розгляд справи у відсутність відповідача він не надав.

Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 106223, виданого 13.08.2011 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано 13.08.2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1920. (а.с. 3)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 4)

Відповідно до довідки № 7442, виданої 28.07.2015 року МКП ЖЕК № 12, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (дружина), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (внук). (а.с. 2)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.02.2015 року Крижопільсько-Піщанським ОРВК призваний на військову службу по частковій мобілізації згідно з Указом Президента «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року. (а.с. 18)

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

Судом при визначенні аліментів враховано положення ч. 1 ст. 182 СК України.

Разом з тим, на час прийняття рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Судом не приймаються до уваги копії квитанцій, надані відповідачем на підтвердження добровільної сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з квитанцій не вбачається ким саме та кому саме перераховувались кошти, а також з якою метою здійснювались такі перекази. (а.с. 20-21)

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання для свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією прав дітей, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору згідно положень Закону України «Про судовий збір», останній відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 487, 20 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 11, 58-60, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212-215, 217, 218, 224-226, 294, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в розмірі 487, 20 гривень в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: