У Х В А Л А

23.10.2015 Справа №607/16993/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ Держгеокадастру в Тернопільському районі, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №06640, виданого 07 грудня 1994 року Петриківською сільською радою Народних депутатів.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексам, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зазначені вимоги закону в заяві ОСОБА_1 не дотримані оскільки:

Заявник ОСОБА_1 просить встановити їй факт належності правовстановлюючого документа, вона не зазначає, з якою конкретно метою на даний час у неї виникла необхідність у встановленні судом такого факту.

Не зазначено причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який просить встановити заявник, зокрема, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України, зокрема не додано заявником до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також вимог ст. 258 ЦПК України щодо зазначення мети, для якої необхідне встановлення даного факту, а також причин неможливості одержання або відновлення документів, які його підтверджують, заявнику слід надати строк для виправлення зазначених недоліків.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ Держгеокадастру в Тернопільському районі, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху і надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя