Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6511/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Парій О.В.
Провадження № 22-ц/778/5572/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Бердянське агроторгове підприємство», про відшкодування витрат, понесених працівником підприємства, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП Бердянське агроторгове підприємство», про відшкодування витрат, понесених працівником підприємства, який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначав, що з 20 січня 2011 року перебував на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Бердянське агроторгове підприємство». 30 вересня 2013 року був звільнений з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства. Виконуючи обов'язки директора понад два роки регулярно витрачав свої власні готівкові кошти на забезпечення господарських потреб підприємства, охорону державного майна, сплату податків і зборів. Зазначені дії вчиняв в зв'язку з тим, що підприємство знаходилося у скрутному становищі, господарська діяльність не здійснювалася, обігові кошти були відсутні. Внаслідок цього ним понесені витрати, пов'язані з господарською діяльністю підприємства на загальну суму 54788,35 грн. Вказує, що зазначені кошти витрачено в передбаченому ЦК України порядку, які просить стягнути відповідно до ст.ст. 1159, 1160 ЦК України. Крім цього, ним здійснено витрати, які належать до виплати працівнику, в розмірі 38369,15 грн., які складаються з витрат, понесених на відрядження, за оренду приміщення та оплати комунальних послуг. Зазначив, що кожний факт витрачання коштів оформлювався у вигляді звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, який разом із підзвітними документами на підтвердження витрачання коштів на потреби підприємства передавався в бухгалтерію відповідача. Усі авансові звіти прийнято та затверджено, заборгованість перед ним відображена в балансі підприємства. 29 вересня 2013 року він направив на адресу голови ліквідаційної комісії ДП «Бердянське агроторгове підприємство» претензію з вимогою виплатити йому заборгованість по авансовим звітам у сумі 93157,50 грн., але ні коштів, ні відповіді на претензію не отримав.

Враховуючи вищевикладене просива суд стягнути з відповідача на його користь фактично зроблені витрати на користь підприємства на суму 54788,35 грн.; кошти, які належать до виплати працівнику при звільненні на суму 38369,15 грн. та судовий збір в розмірі 548 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 прийнятий на посаду виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Бердянське агроторгове підприємство» з 20 січня 2011 року. Звільнений у зв'язку з ліквідацією підприємства згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01 липня 2013 року № 403 припинено шляхом ліквідації діяльність ДП «Бердянське агроторгове підприємство». Визначено двомісячний термін подання кредиторських вимог ДП «Бердянське агроторгове підприємство» з дати опублікування оголошення про припинення його діяльності в офіційних засобах масової інформації. Утворено комісію з ліквідації ДП «Бердянське агроторгове підприємство». Головою комісії призначений ОСОБА_5.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Державне підприємство «Бердянське агроторгове підприємство» з 19 липня 2013 року перебуває в стані припинення. Строк, визначений засновником для заявления кредиторами своїх вимог - 29 вересня 2013 року.

ОСОБА_3 звернувся до ліквідаційної комісії ДП «Бердянське агроторгове підприємство» з претензією щодо заборгованості підприємства перед ним в розмірі 93157,50 грн..

Відповідно до експрес-накладної № 3966 від 02 липня 2014 року претензія направлена ОСОБА_3 на адресу голови ліквідаційної комісії ДП «Бердянське агроторгове підприємство» ОСОБА_5 02 липня 2014 року. Кореспонденція отримана адресатом 03 липня 2014 року.

Згідно експрес-накладної № 0865 від 07 липня 2014 року на адресу ОСОБА_3 головою ліквідаційної комісії направлено листа про надання підтверджуючих документів: - копії наказів про відрядження; - копії звітів про відрядження; - копії авансових звітів проведених через бухгалтерію ДП «Бердянське АТП» у відповідності до вимог чинного законодавства. В листі також зазначено про пояснення причин неподання вказаної претензії у визначені терміни, які передбачені пунктом 2 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.07.13 року №403.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду кредиторських вимог державного підприємства «Бердянське агроторгове підприємство» станом на 31 липня 2014 року на засіданні комісії розглянуто кредиторські вимоги щодо виплати йому коштів в сумі 93157,50 грн. у відповідності до зданих авансових звітів протягом 2012-1013 p.p.. Комісією прийнято рішення вимоги ОСОБА_3 у сумі 93157,50 грн. не визнавати.

Судом також встановлено, що відповідно до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, з доданими до них квитанціями до прибуткового касового ордера та чеків, ОСОБА_3 проводилося сплата коштів: єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, податок з доходів найманих працівників, оренда приміщення, комунальні послуги, послуги зв'язку, бензин, придбання проїзних документів, оплата транспортних послуг, оплата послуг банка.

Відповідно до показів ОСОБА_6, допитаної в якості свідка, вона працювала на ДП «Бердянське агроторгове підприємство» бухгалтером. Кошти від підприємства ОСОБА_3 під звіт не видавалися.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 у визначений строк до 29 вересня 2013 року не заявив кредиторські вимоги до ліквідаційної комісії ДП «Бердянське агроторгове підприємство». Претензія направлена ним на голови ліквідаційної комісії 02 липня 2014 року.

Посилання скарги на здійснення витрат ОСОБА_3, які оформлені як звіти про використанні коштів, виданих на відрядження або під звіт, є витратами, здійсненими ним господарських потреб та виниклі між сторонами правовідносини носять цивільний правовий характер.

Отже підстав для застосування до правовідносин норм Кодексу законів про працю України відсутні.

Суд правильно зазначив, що правові питання відшкодування витрат, понесених працівником при придбанні товарів для підприємства, та інші питання використання власних готівкових коштів працівниками підприємства для вирішення виробничих (господарських) питань регулюються ст.ст. 1158, 1159, 1160 ЦК України

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: