Справа № 0907/807/2012
Провадження № 22-ц/779/2169/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Ємчука Андрія Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ВАТ УСК «Дженералі Гарант» та НАСК «Оранта» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що між ТзОВ «ПростоФінанс» (правонаступник ТзОВ «Кредитні ініціативи») та ОСОБА_6 26.12.2007р. було укладено кредитний договір № 8, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредит в сумі 37961грн. строком до 10.01.2013р. для придбання автотранспортного засобу марки Daewoo ZAZ, при цьому плата за користування кредитом склала 12,5% від непогашеної суми кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник передав товариству придбаний автомобіль в заставу, що підтверджується договором застави автотранспортного засобу № 8 від 26.12.2007р. Позичальник зобов'язувався повертати кредит частинами у сумі не менш ніж 892грн. не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з 02.10.2008р. В порушення умов кредитного договору, обов'язки за вказаним договором виконувались неналежним чином, а саме останній платіж був здійснений 17.06.2008р., а в подальшому позичальником не сплачувались суми обов'язкових платежів та суми процентів за користування кредитом. Згідно з п.7.2 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, позичальник сплачує товариству неустойку (штраф) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 26.12.2007р. № 8 складає 22232,85грн., з яких: 14204,85грн. - залишок кредиту станом на 10.03.2009р.; 8028грн. - прострочена заборгованість за щомісячними платежами.

Однак позичальник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою виявлення кола спадкоємців, товариством було направлено до Івано-Франківського обласного управління юстиції вимогу кредитора про суму заборгованості за кредитним договором померлого ОСОБА_3 У зв'язку з неотриманням відповіді на вказані листи до Першої Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори була направлена повторна вимога кредитора, та листом завідувача державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф. повідомлено про факт видачі 06.05.2009р. Свідоцтва про право на спадщину на страхове відшкодування на підставі договору обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності транспортних засобів Тернопільським міським відділенням НАСК «Оранта» в розмірі 35000грн. за пошкоджений автомобіль на ім'я дружини померлого - ОСОБА_2 та сина померлого ОСОБА_3

26.10.2011р. та 02.11.2011р. відповідачам були направлені вимоги про сплату суми боргу за кредитним договором, вказані вимоги були вручені адресатам, проте платежі в рахунок погашення вказаної заборгованості на даний час не здійснені. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» - Євчук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що згідно з вимогами ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Суд помилково ототожнив шість місяців відведених законом для пред'явлення вимог до спадкоємців із строком позовної давності.

Апелянт також вказує, що в матеріалах справи знаходяться докази того, що ТзОВ «ПростоФінанс» спочатку неодноразово звертався до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із вимогами повідомити особисті дані спадкоємців ОСОБА_6 Інформація отримана аж 24.10.2011 року, після чого спадкоємцям направлено вимоги 26.10.2011 року та 02.11.2011 року в межах шести місяців, передбачених законодавством. Після невиконання вимог про погашення боргу, позивач звернувся в суд із позовом 18.01.2012 року в межах строку позовної давності.

Однак суд першої інстанції наведеного не врахував та ухвалив незаконне рішення.

Вважає, що позов обґрунтований і є всі підстави для його задоволення.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідачі доводи апеляційної скарги заперечили, вважаючи, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Вважають, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, тому просять рішення в даній справі залишити без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2007р. між ТзОВ «ПростоФінанс» (правонаступник ТзОВ «Кредитні ініціативи») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 8 (а.с.18-23,24-25 т.1), відповідно до умов якого Товариство надало позичальнику кредит в сумі 37961грн. терміном до 10.01.2013р. Цільове призначення кредиту: для оплати позичальником автотранспортного засобу: марки FUKA0001_Daewoo_ZAZ_Zaporog, модель, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1500, шасі (кузов, рама, коляска) реєстраційний номер серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, придбаного позичальником у ВАТ «Івано-Франківськ-Авто». Того ж дня укладено договір застави автотранспортного засобу № 8 від 26.12.2007р. (а.с.26-30, 31 т.1). ОСОБА_6 04.06.2008 року загинув внаслідок ДТП.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги обґрунтованими, однак позивачем пропущено строк позовної давності. При цьому поважності причин пропущення позовної давності представником позивача не наведено, оскільки останній вважає такий не пропущеним. Відповідачі подали заяву про застосування спливу позовної давності.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавцю належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 виконано обов'язок щодо повідомлення кредитора спадкодавця про відкриття спадщини - нею 23.06.2008 року позивачу ТзОВ «ПростоФінанс» повідомлення про те, що 04.06.2008 року, внаслідок ДТП загинув її чоловік ОСОБА_6, який отримав кредит у вказаному товаристві на придбання автомобіля Деу Ланос, відповідно до укладеного кредитного договору 26.12.2007 року, що підтверджується повідомлення про вручення 02.07.2008 року (т.1 а.с. 86,87). А отже ним пропущено шестимісячний строк, оскільки довідався позивач від ОСОБА_2 про відкриття спадщини (04.06.2008 року) - 02.07.2008 року і саме з цього часу слід відраховувати шестимісячний строк.

Таким чином суд повно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам та постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимогам закону, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк є вірним.

Посилання апелянта про те, що спадкоємцям направлено вимоги 26.10.2011 року та 02.11.2011 року в межах передбачених законодавством шести місяців, не заслуговують на увагу та спростовуються вищеописаними письмовими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Ємчука Андрія Володимировича - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта