Справа № 405/3742/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нівісан», Публічного акціонерного товариства «ФідоБанк» про визнання договорів поруки припиненими, -

Встановив :

25 травня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вищевказаним позовом, зазначив, що 05.07.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Нівісан» та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФідоБанк» було укладено кредитний договір №012/0456/44/03223, за умовами якого Кредитор відкрив Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в сумі 500 000,00 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 04.07.2014 року зі сплатою 12,5% річних. Додатковою угодою №9 від 17.04.2008 року до кредитного договору сторони встановили графік погашення кредиту.

16.10.2009 року сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, за умовами якої у відповідності до чинного законодавства України забезпеченням договору є іпотека об'єкту незавершеного будівництва (70% готовності) комплексу будівель та споруд за адресою м. Кіровоград, вул. Мурманська, 10, що належить ТОВ ВКП "Н-КТБ", іпотека нежилого приміщення за адресою м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 17/19, що належить ТОВ ВКП "Н-КТБ".

Того ж дня, 16.10.2009 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредиту, між Кредитором, Позичальником та Поручителями укладено тристоронні договори поруки, а саме: - Кредитор, ТОВ "Нівісан" та ТОВ ВКП "Н-КТБ" (договір поруки №012/0456/44/03223/1); - Кредитор, ТОВ "Нівісан" та ОСОБА_1 (договір поруки № 12/0456/44/03223/2); - Кредитор, ТОВ "Нівісан" та ОСОБА_3 (договір поруки №012/0456/44/03223/3); - Кредитор, ТОВ "Нівісан" та ОСОБА_2 (договір поруки №012/0456/44/03223/4).

У відповідності до пунктів 1.2. Договорів поруки №012/0456/44/03223/1, №012/0456/44/03223/2, №012/0456/44/03223/3, №012/0456/44/03223/4, поручителі зобов'язалися перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між Кредитором та Позичальником кредитного договору №012/0456/44/03223 від 05.07.2007 року зі змінами внесеними додатковими угодами №9 від 17.04.2008 року та № 2 від 16.10.2009 року, в тому числі, але не виключно, зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, неустойки (штрафів, пені), та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Відповідно до пунктів 5.2.3. Договорів поруки, порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (пункт 4 статті 559 Цивільного кодексу України).

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - датою кінцевого терміну повернення кредиту Позичальником є 04.07.2014 року (пункт 1.2. Договору №012/0456/44/03223 від 05.07.2007 року).

У зв'язку з порушенням боржником (ТОВ «Нівісан») графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор використав передбачене частиною другою ст. 1050 ЦК України та пунктом 7.5. кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 23.11.2010 року повідомлення-вимогу вих.№18.1.0-294, у тому числі поручителям, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів протягом 30 днів. Вказану вимогу поручителі отримали 23.11.2010 року. Граничний строк виконання зобов'язання, установлений банком - 24 грудня 2010 року.

Згідно частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, кредитор на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України і трирічний строк встановлений сторонами пунктом 5.2.3 Договорів поруки №012/0456/44/03223/2, № 012/0456/44/03223/4 від 16.10.2009 року підлягає обрахуванню з 24 грудня 2010 року.

Таким чином, з урахуванням повідомлення - вимоги вих. №18.1.0.-294 від 23.11.2010 року та пункту 5.2.3 Договорів поруки, договори поруки №012/0456/44/03223/2, № 012/0456/44/03223/4 від 16.10.2009 року є припиненими з 25.12.2013 року.

Просять визнати поруку за договором поруки №012/0456/44/03223/2 від 16 жовтня 2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нівісан» та ОСОБА_1, припиненою з 25 грудня 2013 року; визнати поруку за договором поруки №012/0456/44/03223/4 від 16 жовтня 2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нівісан» та ОСОБА_2, припиненою з 25 грудня 2013 року; стягнути з відповідачів на їх користь понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, надав заперечення в письмовому вигляді, зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року по справі за позовом ПУАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості з поручителів за кредитом позичальника ТОВ «Нівісан» задоволено позовні вимоги Банку щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, рішення набрало законної сили. Представником Банку отримано виконавчі листи, а Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області відкрито виконавчі провадження. Законодавством було надано позивачам процесуальне право в рамках судового провадження про стягнення боргу, в якому розглядалися всі обставини справи, подати зустрічний позов з аналогічним сьогоднішньому предметом позову, але позивачі не вважали, що їх права були порушені, своїми правами на звернення до суду в передбачені законом строки не скористалися, а отже судове рішення про стягнення боргу набуло законної сили і є остаточним та безспірним. Позивачі своїми діями в частині подання позовної заяви про визнання іпотечних договорів припиненими намагаються скасувати рішення суду, що набрало законної сили в частині стягнення з них боргу за кредитним договором, тобто позивачі ставлять собі на мету уникнути виконання зобов'язання за кредитним договором, чим наносять Банку значних фінансових збитків. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачам.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Нівісан» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначив, що аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють правовідносини в сфері договорів порук, ТОВ «Нівісан» вважає вимоги позивачів обґрунтованими. Так, за змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 5.2.3 Договорів поруки № 012/0456/44/03223/2 та № 012/0456/44/03223/4 від 16.10.2009 року сторонами погоджено трирічний строк припинення зобов'язання по договору поруки. Оскільки Банком направлено повідомлення - вимоги вих. № 18.1.0-294 від 23.11.2010 року то строк припинення договорів поруки підлягає обрахуванню з 24 грудня 2010 року. Таким чином, ТОВ «Нівісан» вважає, що договори поруки від 16.10.2009 року є припиненими з 25.12.2013 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 задоволенню не підлягають зі слідуючих підстав.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює не тільки належність, допустимість доказів, але й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їхній сукупності.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2007 року між між товариством з обмеженою відповідальністю «Нівісан» та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФідоБанк» укладено кредитний договір №012/0456/44/03223, за умовами якого банк надав ТОВ «Нівісан» кредит у розмірі 500 000,00 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 04.07.2014 року зі сплатою 12,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 16 жовтня 2009 року між кредитором та позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори поруки за № 12/0456/44/03223/2 та №012/0456/44/03223/4.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ФідоБанк» заборгованість за договором кредиту № 12/0456/44/03223 від 05 липня 2007 року в розмірі 5 766 249,85 грн. ( а.с. 43-45 ).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове. В задоволенні позову ПАТ «ФідоБанк» до ОСОБА_3 про солідарне стягнення 5 766 249,85 грн. заборгованості за кредитним договором № 012/0456/44/03223 від 05.07.2007 року відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с.46-48).

Зі змісту рішень Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року вбачається, що предметом розгляду справи крім стягнення заборгованості за кредитним договором були і умови укладання договорів поруки та строки виконання зобов'язань поручителів за договорами поруки у відповідності до вимог ст.ст.553,554,ч.4 ст.559 ЦК України.

Крім цього, зі змісту рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року видно, колегія дійшла до висновку, що кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України і трирічний строк підлягає обрахуванню з 24.12.2010 року. Таким чином, договір поруки від 16.10.2009 року, з урахуванням повідомлення-вимоги від 23.11.2010 року та п.5.2.3 Договору поруки, є припиненим з 25.12.2013 року. Висновки суду про те, що банк набуває право на пред'явлення вимоги до поручителя лише з 04 липня 2014 року, кінцевий строк повернення кредиту, не ґрунтується на законі. Окрім цього, висновки суду про солідарне стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договору поруки, оскільки у справі, встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з того, що рішення оскаржується у повному обсязі, проте, повноваження ОСОБА_3 не підтверджені щодо інших учасників справи, до апеляційної скарги вони не приєдналися (ст.229 ЦК України).

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як вбачається з постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкриті виконавчі провадження за № 48740439 та № 48740339 по виконанню виконавчого листа № 404/5384/14-ц, 2/404/44/15 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФідоБанк» заборгованість за договором кредиту № 12/0456/44/03223 від 05 липня 2007 року в розмірі 5 766 249,85 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту набрало законної сили, вимоги кредитора ПАТ «ФідоБанк» до позивачів, як до поручителів задоволені, тому підстав для застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України не має, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, ч.3 ст. 61, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нівісан», Публічного акціонерного товариства «ФідоБанк» про визнання договору поруки №012/0456/44/03223/2 від 16 жовтня 2009 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», ТОВ «Нівісан» і ОСОБА_1, та договору поруки №012/0456/44/03223/4 від 16 жовтня 2009 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», ТОВ «Нівісан» і ОСОБА_2 припиненими з 25 грудня 2013 року - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів -ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.