Справа № 541/323/15-ц
Провадження №2/541/331/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.

при секретарі Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «РИТУАЛ» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до Міського комунального підприємства «РИТУАЛ» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди за несвоєчасно виплачену вихідну допомогу. В позові посилався на те, що по 28 листопада 2014 року працював у відповідача на посаді прибиральника на території кладовища. При звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку по виплаті вихідної допомоги, в зв'язку з припиненням трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП. Вказане спонукало позивача звернутися до суду. Крім того, просив стягти з відповідача моральну шкоду, якої йому було завдано несвоєчасною виплатою заробітної плати, яку позивач оцінив у 5000 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5027 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, просив стягти з відповідача на його користь вихідну допомогу при розірванні трудового договору в сумі 2018 грн., 5027 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 50000 грн. моральної шкоди, по суті позову пояснив, що він був звільнений з МКП «Ритуал» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП в зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із міною істотних умов праці 28 листопада 2014 року. При звільненні він отримав розрахунок до якого не входила вихідна допомога передбачена ст. 44 КЗпП, що спонукало його звернутись до суду з даним позовом. В зв'язку з несвоєчасним проведенням розрахунку він також просить стягнути середньомісячний заробіток по день прийняття рішення суду на підставі ст. 117 КЗпП та моральну шкоду, яка заподіяна йому порушенням його трудового права.

В судовому засіданні представник відповідача, начальник МКП «РИТУАЛ» Литвиненко В.М. заперечила позовні вимоги ОСОБА_1 посилаючись на те, що колективним трудовим договором між адміністрацією МКП «Ритуал» та трудовим колективом не передбачено виплату вихідної допомоги при звільненні з підстав передбачених п.6 ст. 36 КЗпП, окрім того заробітна плата прибиральникам кладовищ виплачується за рахунок коштів, які Миргородська міська рада перераховує підприємству з цільовим призначенням для виплати заробітної плати, що вказує на те, що коштів для виплати вихідної допомоги підприємством не могли бути профінансовані.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач працював у відповідача з 2003 року по 28.11.2014 року на посаді прибиральника території кладовища. Наказом № 36-к від 28 листопада 2014 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади в по причині відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці п. 6 ст. 36 КЗпП (а.с. 3).

Статтею 44 КЗпП передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до довідки МКП «Ритуал» при звільненні ОСОБА_1 вищевказана вихідна допомога не виплачена.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Доказів того, що позивач у день звільнення не працював або про наявність спору про розмір належних до виплати сум відповідачем відповідно до ст.60 ЦПК України не надано, отже відповідач повинен був провести повний розрахунок з позивачем у день звільнення - 28 листопада 2014 року. Цього відповідачем зроблено не було, так як не проведено виплату вихідної допомоги в сумі 2277 грн., що становить середньомісячний заробіток ОСОБА_1 обрахований відповідно Постанови КМ України, від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". (середньоденна заробітна плата 105,915 грн. х 21,5 середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (жовтень -листопад 2014 року).

Суд керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу ( ч. 2 ст. 11 ЦПК України), яким передчасно, що суд не може виходити за межі позовних вимог, задовольняє позовну вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення з МКП «Ритуал» на його користь 2018 грн. вихідної допомоги при звільненні.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі ст.117 КЗпП України також підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог 5027 грн. незважаючи на те, що судом встановлено їх більшу суму . Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 (із змінами і доповненнями) для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за два останні місяці роботи. Згідно довідки відповідача виплати позивачу за два останні місяці (жовтень-листопад 2014р.) склали 3389,28 грн. (а.с.46). Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у цих місяцях - 32, отже середньоденний заробіток позивача складає: 3389,28: 32 = 105,915 грн. У відповідності з п.8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Кількість робочих днів з дня звільнення до дня ухвалення цього рішення - 67, отже за весь час затримки середній заробіток позивача склав: 105,915 грн. ? 67 р.д. = 7096,30 грн.

Оскільки у зв'язку з несвоєчасним розрахунком позивач відчував дискомфорт в зв'язку із порушення його трудових прав та переніс певні моральні страждання, тому, відповідно до ст. 2371 КЗпП України, вимога про стягнення моральної (немайнової) шкоди підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, завданої діянням відповідача, суд приймає до уваги характер та обставини заподіяння такої шкоди, тривалість і наслідки порушення права позивача, характер та тривалість моральних переживань позивача у зв'язку із порушенням його права та викликаної цим необхідності докладати додаткових зусиль до організації свого життя, а також враховує вимоги розумності і справедливості. З цих підстав суд вважає, що заявлена вимога ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення в сумі 300 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход держави.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224- 233, 294, 367 ЦПК України, cт. 44, 116, 117, 2371 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Міського комунального підприємства «РИТУАЛ» Миргородської міської ради Полтавської області, що знаходиться за адресою: 37604, м. Миргород, вул. Гоголя 64, , р/р 14 в ПОУ АТ «ДОБУ» МФО 331467, на користь ОСОБА_1 2018 грн. (дві тисячі вісімнадцять гривень) вихідної допомоги при припиненні трудового договору, 5027 грн. (п'ять тисяч двадцять сім гривень) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 300 грн. (триста гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Всього стягнути з Міського комунального підприємства «РИТУАЛ» Миргородської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 7345,00 грн. (сім тисяч триста сорок п'ять гривень 00 коп.)

Стягти з Міського комунального підприємства «РИТУАЛ» Миргородської міської ради Полтавської області на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн . (Двісті сорок три гривні 60 коп.) на рахунок 0012; код класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач коштів - УДКС України у Миргородському районі, код отримувача за , банк отримувача ГУДКС України в Полтавській області, МФО 831019, призначення платежу: «22030001 Судовий збір; 26436309 (п.1.1.)»

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя: О.А. Городівський