21.10.2015 Справа № 363/927/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі :

головуючого : судді Купрієнка С.І.

секретаря Дехтяренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до садового товариства „Побутовик" про встановлення земельного сервітуту

В С Т А Н О В И В

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись з даним позовом в якому просять після уточнень позовних вимог , встановити земельний сервітут на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , щодо користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р) , що належить садовому товариству „Побутовик" , для визначення проходу та проїзду по зазначеній земельній ділянці , з метою безперешкодного доступу до власних земельних ділянок та можливості доставки до даних земельних ділянок особистих речей , будівельних матеріалів та техніки. Під правом користування (земельним сервітутом) земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.02.1995) , що належить садовому товариству „Побутовик" , просять розуміти (встановити) право безперешкодного пересування (проходу та проїзду для провезення особистих речей , будівельних матеріалів та техніки) по дорозі (дорогам) , що знаходиться в межах даної земельної ділянки та є проїздами до земельних ділянок , що знаходяться у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З метою ефективного та безперешкодного користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 власними земельними , просять суд визначити постійний земельний сервітут щодо користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.02.1995 р) та визначити обсяг прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3 від 17.02.1995 р) , а саме: право безперешкодного та постійного користування дорогами , що розташовані на земельній ділянці (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.02.1995) що ведуть до земельних ділянок , що знаходяться у праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою особистого проходу або проїзду власним автотранспортом ;

-право безперешкодного та постійного користування дорогами , що розташовані на земельній ділянці (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.02.1995 р) , що ведуть до земельних ділянок , що знаходяться у праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою проїзду автотранспорту , що забезпечує доставку будівельних матеріалів та техніки до земельних ділянок , що знавходяться у праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

Дорогами , що знаходяться в межах земельної ділянки (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р) , щодо якої проситься визначити постійний земельний сервітут , щодо користування земельною ділянкою , просять вважати і дороги , що визначені:

-на плані меж земельної діялнки , що розташована за адресою : Київська область , Вишгородський район , с.Хотянівка (Хотянівська сільська рада) , кадастровий номер :НОМЕР_4 , як землі загального користування Хотянівської селищної ради , від літ."А" до літ. „Б" (дорога);

- на плані меж земельної ділянки , що розташована за адресою: Київська область , Вишгородський район , с.Хотянівка (Хотянівська сільська рада) , кадастровимй номер: НОМЕР_5 , як землі загального користування Хотянівської селищної ради , від літ."В" до літ."Г" (дорога) , що по факту належать садовому товариству „Побутовик";

- на плані меж земельної ділянки від 18.08.1998 р., що зазначена як вулиця (землі с/т „Побутовик";

-дорога (вулиця) в межах літер „Е", „Є", „З" та „Ж" („К","Л","Н","М" на окремомиу малюнку) на плані меж земель , переданих у власність Садівничому товариству „Побутовик";

-проїзд позначений на схемі проїзду до земельної ділянки кадастровий номер :НОМЕР_5.

Свої вимоги позивачі обгрунтували тим , що вони позбавлені можливості проходу та проїзду до своїх земельних ділянок.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав уточнений позов і просить його задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечує , пояснивши , що вимоги позивачів не конкретизовані , і земельний сервітут не може бути встановлений судом в такому вигляді як просять позивачі. Погоджується з тим , що у позивачів є труднощі з проїздом до їх земельних ділянок , хоча вони не відносяться до земель садового товариства „Побутовик".

Суд вислухавши сторони , дослідивши письмові докази по справі вважає , що в задоволенні позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав.

Так в судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 05.09.2012 року є власником земельної ділянки площею 0,0600 га , розташованої за адресою : Київська область , Вишгородський район , Хотянівська сільська рада , з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (ас.7-10).

ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 21.11.2013 року , є власником земельної ділянки площею 0,0700 га , розташованої за адресою : Київська область , Вишгородський район , Хотянівська сільська рада , з цільовим призначенням для індивідувального садівництва (ас.11-13).

Між сторонами виникали спори з приводу користування земельними ділянками позивачами , які були предметом розгляду судами (ас.14-19).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутись до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Стаття 98 ЗК України встановлює , що:

1.Право земельного сервітуту-це право власника або землекористувача земельної діялнки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною діялнкою (ділянками).

2.Земельні сервітути можуть бути постійними або строковими.

3.Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки ,щодо якої встановлений земельний сервітуту , прав володіння , користування та розпорядження нею.

4.Земельний сервітут здійснюється способом , найменш обтяжливим для власника земельної ділянки , щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст.100 ЗК України :

ч.1 Сервітут може бути встановлений договором , заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власнику (володільцеві) сусідньої земельної ділянки , а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

ч.2 Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою , яка вимагає його встановлення , та власником (володільцем) земельної діялнки.

Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку , встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно „ Сервітут реєструється як обтяження прав на існуючу земельну ділянку . Відповідні записи вносяться також в Державний земельний кадастр.

Відповідно до підпункту 14 , пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру , затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 року №1051 , до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки :

- відмості про частину земельної ділянки , на яку поширюється дія сервітуту , договору суборенди;

- координати поворотних точок меж;

-міри ліній по периметру;

-площа.

Відповідно до ст.16 ч.1 ЦК України кожна сторона має право звернутись за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Пред*явлений ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , навіть після його уточнення , не підлягає задоволенню , в зв*язку з тим , що в них в ньому не зазначено конкретні відомості про частину земельної ділянки на яку поширюється дія сервітуту , координати поворотних точок меж , міри ліній по периметру , та площа земельної ділянки на яку розповсюджується земельний сервітут.

Представникові позивачів роз*яснювалось право на призначення земельної експертизи , для вирішення питання можливості встановлення земельного сервітуту , або ж висновків на підставі топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України , на підставі ст.ст.98-100 ЗК України , суд ,

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту , відмовити .

На рішення на протязі 10 днів з моменту проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через районний суд .

Суддя