Провадження №2/761/9203/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

07 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 14 серпня 2004 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі з відповідачем народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає фінансову допомогу на утриманні їх спільної дитини, в зв'язку з чим позивачка просила стягнути аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/2 з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка не з"явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1981 року (а.с. 2).

За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком записано відповідача по справі - ОСОБА_2 (а.с. 3).

Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації № 2592 від 03.09.2015 року наданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» ОСОБА_3, проживає разом з позивачем та відповідачем (а.с. 4), але згідно пояснень позивача на даний час кошти на утримання доньки відповідач не надає, тому донька Милана перебуває на утриманні матері ОСОБА_1

За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає у необхідному для нормального життя доньки.

Як зазначено у ст.13 Сімейного кодексу України (далі СК України), частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю сторін між батьками, може згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на користь останньої на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення позивачки до суду, тобто з 03 вересня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме до досягнення ОСОБА_3 повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 243 грн.60 коп.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 82, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296, 243, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 3 Конвенції про права дитини, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 вересня 2015 до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме до настання повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 243 гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: