Справа № 336/4651/15-Ц
Провадження № 2/336/2342/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Запоріжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання.

В заяві зазначається, що відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (далі Правила) та згідно з умовами договору «Про надання населенню послуг з газопостачання» від 28.10.2009 р. № 25991 (далі Договір), ПАТ «Запоріжгаз» у період з 27.04.2012 року по 27.04.2015 року надало, а відповідач (споживач) належним чином прийняла послуги з газопостачання.

Згідно п. 29 Правил та п. 28 Договору споживач зобовязаний своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов Договору.

В порушення зазначених норм Правил та умов Договору відповідач вартість отриманих послуг не сплатив та станом на 01.06.2015 року має борг перед позивачем у сумі 177618 грн. 94 коп.

27.04.2015 року працівниками цеху ВБСГ № 2 (цех внутрішньо будинкових систем газопостачання) та АДС (аварійно диспетчерська служба) ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: квартал № 115, буд. № 6 виявлено виток газу з підземного газопроводу. При розкопці виявлено в підземному газопроводі просвердлений отвір діаметром 12 мм в який вкручено болт такого ж діаметра. На відстані близько 30-40 см від отвору знайдено під землею вініловий шланг з вираженим запахом одоранту, другий кінець якого виведений з під землі на відстані 1,5 м.

У відповідності до п. 30 Правил, газопостачальне підприємство має право вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил.

Посилаючись на підпункти 1, 2 п. 2 та підпункту 1 п. 4 Розділу ІІ постанови НКРЕКП від 28.10.2014 року № 184 «Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання», позивач зазначає, що нарахування за нормами, ПАТ «Запоріжгаз» проводить з 27.04.2012 р. по 27.04.2015 року.

На 27.04.2012 р. на контрольні показники (КП) 36659 куб.м переплата складала 572,19 грн.

Донараховано по нормам з 27.04.2012 р. по 27.04.2015 р. на суму 187497, 03 грн.

187497, 03 572,19 = 186924,84 грн.

За період з 15.05.2012 р. по 27.02.2015 р. сплачено боржником 9305,90 грн.

186924,84 9305,90 = 177618,94 грн.

З метою спонукання відповідача до виконання обовязку по сплаті вартості отриманих послуг, на його адресу позивачем направлялось попередження щодо сплати боргу від 21.05.2014 р. на суму боргу 175600 грн. 92 коп., однак воно залишилось без належного реагування відповідача, борг ним не ліквідовано.

На підставі вищевикладеного та посилаючись на ст.ст. 526,530,625,629,1166 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму збитків в розмірі 177618 грн.94 коп., а також понесені судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти нього посилаючись на те, що підстави для задоволення позову відсутні. При цьому посилався на необґрунтованість позову та недоведеність вини відповідачки в порушенні Правил надання населенню послуг з газопостачання.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Позивач як на підставу позову посилається на виявлення фактів, які розцінюються ним як самовільне підключення до мережі газопостачання поза лічильником газу. Відповідальність за таке порушення передбачена Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою НКРЕКП № 184 від 28.10.2014 року.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 2 Розділу ІІ Порядку, відшкодування збитків здійснюється за такі порушення споживачем Правил: самовільне підключення шляхом прихованого газопроводу або самовільне підключення поза лічильником газу або в результаті якого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу), виявити яке представник газопостачального/газорозподільного підприємства мав можливість під час технічного обслуговування газових приладів та пристроїв споживача або контрольного зняття показань лічильника газу.

Позивач в своєму позові посилається на обидва вказані підпункти, не конкретизуючи, який саме слід застосовувати до даного спору. Водночас, за порушення, вказане в підпункті 1, збитки розраховуються за строк до 3-х років, а в підпункті 2 до 6-ти місяців. Оскільки позивач розраховує збитки за три роки, можна зробити висновок, що відповідача звинувачують в самовільному підключенні шляхом прихованого газопроводу.

Відповідно до визначення, яке міститься в п. 2 Розділу І Порядку, прихований газопровід - газопровід, витрата газу через який не обліковується лічильником та який представник газопостачального/газорозподільного підприємства без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, проведення земельних робіт під час попереднього технічного обслуговування газових приладів та пристроїв споживача або контрольного зняття показань лічильника газу не мав можливості виявити.

Відповідно до акту-претензії, складеного 27.04.2015 року співробітниками ПАТ «Запоріжгаз», ними у дворі будинку відповідача, після зняття шару ґрунту, було виявлено отвір в підземній газовій трубі. Даний отвір був закритий металічним болтом. На відстані близько 40 см від отвору було знайдено закопаний в землю вініловий шланг, діаметр якого на 4 мм був меншим ніж виявлений отвір в газовій трубі. Другий кінець шлангу виходив з землі на відстані близько 1,5 метри від отвору. В тексті акту співробітники ПАТ «Запоріжгаз» зазначили, що вказаний отвір «предположительно» міг використовуватися для несанкціонованого відбору газу. Додаткового вони вказали, що на момент складення акту відбір газу не здійснювався.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказані обставини не можуть свідчити про причетність відповідачки до самовільного підключення шляхом прихованого газопроводу. Жодного приладу до отвору підключення не було, отвір було закрито і закопано, а відбір газу не здійснювався. Крім того, слід зазначити, що саме відповідачка викликала працівників ПАТ «Запоріжгаз» для перевірки стану газопроводу, оскільки відчувала запах газу у подвірї.

З огляду на передбачений ст. 60 ЦПК України обовязок доказування своїх вимог, позивач має довести суду факт завдання шкоди (самовільного підключення) відповідачем до газопроводу. Натомість про те, що жодного підключення не було здійснено свідчить акт-претензія, який є єдиним доказом обставин, на які посилається сторона позивача.

Також суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до підпункту 5 п. 6 Розділу ІІ Порядку, для розрахунку збитків відповідно до цього Порядку газопостачальне/газорозподільне підприємство створює комісію. За результатами розрахунку збитків складається акт-розрахунок збитків за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, який підписують усі члени комісії. В тексті акту-претензії співробітники позивача вписали час і місце проведення засідання комісії, однак це засідання не проводилося.

До позовної заяви позивач додав розрахунки нарахувань за спожитий газ, які не відповідають формі, встановленій до актів-розрахунків збитків додатком 2 до Порядку. Самі розрахунки були складені виконавцем Вінярською, а не обовязковою до скликання комісією і не містять обовязкових підписів членів комісії. З огляду на це, розрахунок не відповідає нормативним вимогам і не може вважатися доказом розміру збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином доказуванню в даній справі підлягає також вина відповідача у завданні заявленої шкоди. Жодних доказів вини відповідача позивач не надає.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не зясував ким і коли було зроблено отвір в трубі, чи не могло його бути зроблено ще до набуття відповідачем права власності на будинок, чи могла труба бути встановлена вже з цим отвором, для закриття якого і було застосовано сталевий болт. Відповідач в свою чергу, в акті-претензії зазначила, що про існування отвору нічого не знала і до газопроводу не підключалася.

Отже, не зважаючи на необхідність доведення вини відповідача, жодних доказів цього сторона позивача не надає, а вина відповідачки у причетності до незаконного підключення до газопроводу без приладу обліку, на думку суду, є недоведеною.

Крім того, розрахунок збитків також містить ряд недоліків, які не дозволяють впевнитися в його достовірності.

По-перше, відповідно до підпункту 1 пункту 4 Розділу ІІ Порядку, у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в підпункту 1 п. 2 цього розділу, розрахунок збитків, які відшкодовуються споживачем газопостачальному/газорозподільному підприємству, здійснюється таким чином: у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в підпункті 1 пункту 2 цього розділу, розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення. Позивач наданому розрахунку не вказує, які саме газові прилади було враховано при здійсненні обчислень і яким чином було визначено обсяги природного газу, за які здійснено нарахування.

По-друге, розраховуючи збитки позивач застосував тариф 7,1880 грн. за один кубічний метр газу. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 03.04.2014 № 420 було встановлено диференційовані тарифи на газ для населення, найбільший з яких складає 4,011 грн. за метр кубічний. До прийняття вказаної постанови з 01.08.2010 року в Україні найбільший тариф за газ для населення складав 2,9541 грн. за кубічний метр (Постанова НКРЕ № 812 від 13.07.2010). Таким чином позивач неправильно застосував тарифи при розрахунку суми збитків.

По-третє, позивач нараховує збитки відповідно до Порядку за період з 27.04.2012 року. В свою чергу, сам Порядок було затверджено 28.10.2014 року, тобто через 6 місяців. Відповідач вважає неправомірним поширювати дію нормативно-правового акту на відносини, які виникли ще до набрання чинності таким актом. Нарахування збитків відповідно до порядку можливе лише з моменту набрання чинності такого Порядку (з 28.10.2014 року).

На підставі вищевикладеного, на думку суду, факт підключення відповідачкою до газопроводу не доведений і нічим не підтверджується. Відбір газу відповідачкою не здійснювався і можливість цього не доведена, жоден газовий прилад не було приєднано до газопроводу в обхід лічильника. Розмір збитків мав розраховуватися відповідною комісією і закріплюватися актом-розрахунком. Надані позивачем документи не можуть вважатися належним підтвердженням суми заявлених збитків. Жодних доказів вини відповідача в існуванні закритого отвору в газовій трубі позивач не надає. Розрахунок збитків є неправильним, застосовані тарифи не відповідають тим, які діяли в період нарахувань, а обсяги спожитого газу розраховані неналежним чином.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С.Кляшторний