АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Боровського Ігоря Валентиновича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «Старокиївський банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги Банк обґрунтовував тим, що 28 грудня 2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №02/980/К/021-2010, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1 658 000 грн. з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 27 січня 2011 року та зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18% річних. У подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод, якими продовжувалися строки користування кредитними коштами, зокрема, останньою додатковою угодою до кредитного договору від 01 квітня 2014 року термін користування кредитом продовжено до 25 грудня 2014 року. 02 червня 2014 року з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №02/980/002. 05 червня 2014 року відповідач повністю погасив отриманий ОСОБА_3 борг за кредитним договором в сумі 1 658 000 грн. Разом з тим, позичальник зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом своєчасно та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті процентів, пені та штрафів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача, як поручителя.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року позов було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Старокиївський банк» в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній. .

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 02/980/К,021-2010, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1 658 000 грн. з кінцевим терміном повернення коштів до 27 січня 2011 року та зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18% річних. У подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод, якими продовжувалися строки користування кредитними коштами, зокрема, останньою додатковою угодою до кредитного договору від 01 квітня 2014 року термін користування кредитом продовжено до 25 грудня 2014 року.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_3 28 грудня 2010 року кредитні кошти.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки 902/980/002 від 02 червня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником позивача, 05 червня 2014 року відповідач повністю погасив отриманий ОСОБА_3 кредит в сумі 1 658 000 грн.

Оскільки ОСОБА_3 було порушено порядок погашення заборгованості по сплаті відсотків, загальна заборгованість позичальника за кредитним договором станом на 13 листопада 2014 року складає 1 340 858 грн. 29 коп., в тому числі:

- заборгованість за відсотками - 1 025 325 грн. 45 коп.;

- пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 181 366 грн. 57 коп.;

- штраф за недотримання умов кредитного договору - 82 900 грн. 00 коп.;

- штраф за несвоєчасну сплату відсотків - 51 266 грн. 27 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ПАТ «Старокиївський банк» вважає, що вказана сума з урахуванням штрафних санкцій підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, оскільки він виступив поручителем позичальника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, цивільне законодавство передбачає можливість поручителя забезпечувати виконання основного зобов'язання як в повному обсязі, так і частково. Це залежить від волі поручителя, його платоспроможності, саме він вправі обирати обсяг своєї відповідальності у разі невиконання боржником зобов'язання перед кредитором.

На підставі п. 1.1 договору поруки від 02 червня 2014 року, укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачем ОСОБА_2, договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед кредитором за основним боргом по кредитному договору № 02/980/К/021-2010 від 28.12.2010 року в сумі 1 658 000 грн.

В пункті 1.3 цього договору сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника за кредитним договором, що зазначені в п. 1.1 договору.

Таким чином, Договором поруки, укладеним між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2, забезпечено часткове виконання зобов'язань по кредитному договору №02/980/К/021-2010 від 28 грудня 2010 року, відповідач зобов'язався відповідати за виконання позичальником зобов'язань по сплаті лише основного боргу у розмірі 1 658 000, 00 грн.

Відповідач, як поручитель, виконав умови договору поруки у повному обсязі, погасивши заборгованість позичальника по основному боргу у розмірі 1 658 000, 00 грн.

Суд першої інстанції повно та всебічно з»ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що поручитель не брав на себе зобов»язань відповідати перед позивачем за виконання позичальником умов кредитного договору в частині сплати процентів та неустойки, а тому не має погашати заборгованість позичальника по сплаті процентів, пені та штрафів.

За таких обставин, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «Старокиївський банк» та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Боровського Ігоря Валентиновича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді