Справа № 461/7154/15-ц
Провадження № 2/461/1815/15
УХВАЛА

17.08.2015 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи

ОСББ «СНІП» ОСОБА_4,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_5, за участі третіх осіб: відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СНІП», про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування договору дарування, визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 03 квітня 2002 року Галицькою райадміністрацією Львівської міськради виданий дозвіл (розпорядження № 326) на проведення реконструкції буд. 16 по вул. Снопківській у м. Львові. Даний дозвіл був скасований рішенням суду від 07 грудня 2011 року. ОСОБА_3, провівши реконструкцію шляхом добудови до кв. 9 у вказаному будинку, 14 липня 2011 року подав декларацію про готовність обєкту до експлуатації. Як зазначає позивач, ОСОБА_3 в дану декларацію були внесені неправдиві дані, за що останній був притягнутий до юридичної відповідальності.

На підставі вказаних документів 27 травня 2013 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1, та 17 січня 2015 року уклав договір дарування. ОСОБА_1 вважає свідоцтво на право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру незаконним та з урахуванням збільшених позовних вимог просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення № 2621057 від 27 травня 2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2;

2) скасувати договір дарування № 43 від 17 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

3) визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності (реєстраційний номер 1) на вказану вище квартиру за ОСОБА_5;

4) визнати незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18682005 від 17 січня 2015 року;

5) визнати незаконним та скасувати запис про право власності № 8412182 від 17 січня 2015 року.

10 серпня 2015 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на квартиру № № 9 буд. 16 по вул. Снопківській у м. Львові. Вимоги щодо забезпечення позову вмотивовані тим, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно є незаконними, згоду мешканців на проведення реконструкції будинку надано ОСОБА_1, квартира незаконно відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5

Позивач в судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечував. У судовому засіданні зазначив, що підстави для забезпечення позову відсутні, позивачем не надані докази, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСББ «Сніп» ОСОБА_4 проти вжиття заходів забезпечення позову заперечували.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення клопотання про забезпечення позову, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує на докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів порушення чи невизнання відповідачем прав позивача чи його законних інтересів.

Враховуючи вимоги ЦПК України, суд приходить до висновку, що задоволення зазначеного клопотання про забезпечення позову призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку законності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Також, з матеріалів поданого позову та вимоги щодо забезпечення позову суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваних документів та правочинів, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, як безпідставного.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 17 серпня 2015 року, її вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні. Повний текст ухвали виготовлений 19 серпня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути направлена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова