Справа № 455/78/15 Головуючий у 1 інстанції: Лойзик М.В.
Провадження № 22-ц/783/4148/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради, начальника відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради ОСОБА_6, третіх осіб - Самбірської міської ради, виконавчого комітету Самбірської міської ради, Самбірського міського голови про стягнення коштів в порядку ст. 236 КЗпП України та про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано факт перебування ОСОБА_2 у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення - 07.11.2012 року. Стягнуто із відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в користь ОСОБА_2: - середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 06.09.2013 до 02.04.2015 року - 53057 (п'ятдесят три тисячі п'ятдесят сім) гривень 64 копійки; - компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати за період з 15.12.2012 до 05.09.2013 року - 2042 (дві тисячі сорок дві) гривні 98 копійок, а за період з 06.09.2013 до 02.04.2015 року - 5774 (п'ять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 09 копійок; - відшкодування моральної шкоди - 7308 (сім тисяч триста вісім) гривень. Вирішено питання стягнення судового збору. В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Дане рішення оскаржено в.о. начальника відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради ОСОБА_7 В апеляційній скарзі зазначає, що відділом освіти поновлено на роботі ОСОБА_2 у встановлені законом терміни на підставі рішень судів. Вказує, що відділом освіти вжито необхідні заходи для поновлення на роботі позивача, а саме видано наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_2В.» № 204-к від 11.07.2014 року, однак даний наказ з незалежних причин від відділу освіти та начальника відділу освіти ОСОБА_6 скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 11.07.2014 року № 233 «Про скасування наказу відділу освіти».

Просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року та ухваливши нове рішення про відмову в позові ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради, треті особи: начальник відділу освіти ОСОБА_6, Самбірський міський голова ОСОБА_8, Самбірська міська рада, про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково, визнано незаконними та скасовано накази відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради № 5І0-к від 07.11.2012 року «Про звільнення ОСОБА_9В.» та № 520-к від 14.11.2012 року «Про зміну дати звільнення ОСОБА_9В.»; поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад» міста Самбора Львівської області; стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 571,12 гривні за мінусом з цієї суми виплаченої вихідної допомоги в сумі 3 163,13 гривні, отриманої допомоги по безробіттю за період з 22.11.2012 до 05.09.2013 pоку, та з вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів; моральну шкоду в сумі 1 000 гривень. Вирішено питання стягнення судових витрат. Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу звернуто до негайного виконання.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2014 року рішення Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року та ухвала апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року залишено без змін (а.с.26-31).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Районним судом встановлено, що рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2013 року в частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу підлягало негайному виконанню, тобто 06.09.2013 року, а набрало законної сили 16.06.2014 року, жодних заходів для його виконання відповідач не вживав, у зв'язку з чим постановами державного виконавця від 30.09.2013 року, від 30.10.2013 року піддавався штрафу, а 06.12.2013 року державним виконавцем провадження закінчено у зв'язку із неможливістю виконання та повідомлення правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності, і за цим повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України. (а.с.43-46).

11.07.2014 року начальник відділу освіти виконкому Самбірської міської ради ОСОБА_6 на виконання рішення Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року видала наказ № 204-к про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад міста Самбора Львівської області з 14.11.2012 року з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 29 571.12 гривні за мінусом з цієї суми виплаченої вихідної допомоги в сумі 3 163 гривні, отриманої допомоги по безробіттю з 22.11.2012 до 05.09.2013 року та за вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів; моральної шкоди 1 000 гривень, з виплатою в дохід держави 229.40 гривні; з виплатою заробітку в межах суми платежу за один місяць негайно; та про визнання недійсними наказів відділу освіти від 07.11.2012 № 510-к та від 14.11.2012 року № 520-к.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 11 липня 2014 року № 233 скасовано наказ відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради від 11 липня 2014 року № 204-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2В.» (а.с. 57)

Відповідно до абз.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі відповідними змінами) передбачено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що відділом освіти визнано факт відсутності трудових відносин з позивачем.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_2В.» № 204-к від 11.07.2014 року, з незалежних причин від відділу освіти скасовано рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 11.07.2014 року № 233 «Про скасування наказу відділу освіти», колегія суддів не бере до уваги, оскільки воно не спростовує факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, яким зобовязано поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад загальноосвітній навчальний заклад міста Самбора Львівської області».

Судова колегія погоджується із висновком районного суду в частині стягнення із відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в користь позивача моральної шкоди, оскільки захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11, 31 ЦПК).

Компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

КЗпП не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин

Вищенаведена правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України № 6-23цс12 від 25 квітня 2012 року, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Згідно вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення районного суду в частині стягнення з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 06.09.2013 до 02.04.2015 року 53 057 грн. 64 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати за період з 15.12.2012 до 05.09.2013 року 2 042 грн. 98 коп., за період з 06.09.2013 до 02.04.2015 року 5 774 грн. 09 коп.; відшкодування моральної шкоди - 7308 грн.; судовий збір у сумі 681 грн. 82 коп. не оскаржувалось сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_10