АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1174/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін : апелянта - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 з участю третіх осіб публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОСТРАХ», публічного акціонерного товариства «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2015 року року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 з участю третіх осіб публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОСТРАХ», публічного акціонерного товариства «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування вимог зазначає, що висновок суду, що позов ним заявлений до неналежних відповідачів є необгрунтованим. Дорожньо-транспортна пригода сталася по вині водія ОСОБА_4 Тому посилання суду, що останній на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах із ПАТ "Тернопільське автотранспортне підприємство 16127" є невірним, оскільки ДТП мала місце 4.09.2014 року, до укладення трудового договору із ОСОБА_4.

Апелянт в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доваоди викаладені у ній.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив рішення суду вважає законним і обгрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно договору лізингу № ТЕ00А-66593143 укладеного 15 квітня 2013 року між ОСОБА_1Т та ПАТ КБ «Приват Банк», позивач є лізингоодержувачем автомобіля марки Misubishi Paqero Sport, що підтверджується специфікацією та актом приймання-передачі автомобіля.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 04.09.2014 року о 20 год. 50 хв. на території «АТП 16127» по вул. Галицькій, 28 у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ-1 VAN реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 1.4, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив наїзд на припаркований водієм ОСОБА_1 транспортний засіб марки Misubishi Paqero Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суд від 11 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до звіту від 17 вересня 2014 року № 208 складеним експертом , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Misubishi Paqero Sport становить 108113, 60 грн. Страховою компанією виплачено страхове відшкодування в сумі 84809,19 грн. та відповідачем ОСОБА_4 добровільно відшкодовано на ремонт автомобіля 10000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час виконання своїх трудових обов'зків водія автобуса у публічному акціонерному товаристві «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» .

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст.1166, 1167 ЦК України матеріальна та моральна шкода заподіяна неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичним особам відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, не перебуваючи в трудових стосунках з ПАТ «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема витягом із трудової книжки ОСОБА_4 НОМЕР_3, копією шляхового листа №000886 серія І-2 на вересень 2014 р; копією витягу із журналу щоденного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв за період з 16.02.2014 р. по 16.11.2014 p.; копією журналу обліку передрейсових інструктажів водіїв та перевірки технічого стану, який розпочато 23.06.2014 p.; копією трудового договору з водієм від 02.07.2015р., який укладений між ПАТ "Тернопільське автотранспортне підприємство 16127" та ОСОБА_4 із застосуванням ч.3 ст.631 ЦК України; копією довідки ПАТ "Тернопільське АТП 16127" про закріплення за ОСОБА_4 картки НОМЕР_4 для заправки автобуса ЗAЗ-I.VAN НОМЕР_1 на АЗС "WOG"; копією квитково-касового листа для міського та приміського сполучення від 04.09.2014 року серії НОМЕР_5 разом з копією чека з АЗС №1 WOG за адресою: м.Тернопіль вул.15 Квітня, 2а датованого 20 год. 09 хв. 15 сек 04.09.2014 р., який свідчить про купівлю ОСОБА_4 дизельного пального із використанням закріпленої за ним картки НОМЕР_4, номер картки відображений у тексті вказаного чеку.

Вищезазначене свідчитить про те, що відповідач перебував на час скоєння ДТП в трудових стосунках з ПАТ «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» та виконував свої трудові обов'язки .

Суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 як до неналежного відповідача, оскільки він вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час виконання своїх трудових обовязків водія автобуса у публічному акціонерному товаристві «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» .

Доводи апелянта про те, що відповідач ОСОБА_5 як власник автобуса марки ЗАЗ-1 VANНОМЕР_1 повинен відшкодувати збитки внаслідок ДТП не заслуговують на увагу колегії суддів як безпідставні.

Судом першої інстанії становлено, що відповідач ОСОБА_5 будучи власником автобуса передав його в найм публічному акціонерному товариству «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127», що доводиться наявним у матеріалах справи договором найму транспортного засобу від 20.12.2012 року та не керував вказаним транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідач ОСОБА_5 Збитків, завданих внаслідок ДТП.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не задоволив позовні вимоги колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не грунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що постановлене рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, зібраним доказам, а тому підстав для скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст 307, 308, 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук