Справа № 128/2915/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриценко І.Г.,

при секретарі: Кіяниця А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на частину домоволодіння, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до Гуменської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на будинковолодіння №52, по вул. Шевченка, с. Михайлівка, Вінницького району, посилаючись на те, що 13 лютого 2002 року померла ОСОБА_3, мати позивачки.Відповідно до заповіту від 27 січня 1990 року вона заповіла позивачці жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось.Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, і прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на день смерті спадкодавці проживала та була зареєстрована за однією адресою з нею. 01.07.2015 року позивачка звернулась у Вінницьку районну державну нотаріальну контору з метою оформити спадщину за заповітом, і того ж дня була відкрита спадкова справа. До складу спадкового майна входять належна спадкодавиці земельна ділянка площею 2, 1374 га, яка розташована на території Гуменської сільради Вінницького району Вінницької області, та побудований ОСОБА_3 житловий будинок № 52 по вул. Шевченка в с. Михайлівка, Вінницького району, Вінницької області. В даному будинку ОСОБА_3 жила все своє життя, і позивачка разом з нею та живе після її смерті до даного часу. 01.07.2015 року позивачці було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Однак, хоча ОСОБА_3 була власницею будинку, але вона не мала правовстановлюючих документів на будинок, такі документи на її ім'я не виготовлювались і не видавались, тому позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадкований будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавці і її право власності не зареєстроване, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок, який розташований по вул. Шевченка, №52, в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_2 (брата позивачки).

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та Гуменської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на частину домоволодіння, посилаючись на те, що відповідно до заповіту від 27 січня 1990 року, померла ОСОБА_3, заповіла позивачці за первісним позовом ОСОБА_1 жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось.13 лютого 2002 року ОСОБА_3 померла.Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку ОСОБА_1 прийняла відповідно до заповіту померлої.Однак, позивач за зустрічним позовом вважає, посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 була власницею цілого будинку є невірним, оскільки згідно даних записів господарської книги Гуменської сільської ради до 8 березня 1990 року (дня смерті батька) в домогосподарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка постійно мешкали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер 8 березня 1990 року) - голова двору; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла 13.02.2002 року) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору); ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - член колгоспного двору (син голови колгоспного двору); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - член колгоспного двору (донька голови колгоспного двору).Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». На день припинення існування колгоспного двору було 3 члени колгоспного двору - ОСОБА_3 -голова колгоспного двору, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як члени колгоспного двору. При цьому, позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 в 1989 році була тимчасово знята з паспортної реєстрації в зв'язку з навчанням, але на весь період навчання до 1993 року за нею зберігалось право членства в колгоспному дворі. Кожний вищевказаний член колгоспного двору, мав 1/3 частку в господарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка, проте свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння не було видане, чим порушено право власності на майно, котре належало колгоспному двору, тих членів колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Тому ОСОБА_2 вважає, що він що не втратив право на частку в спірному майні і має право на 1/3 частку в даному майні, адже за даними записів господарської книги Гуменської сільської ради на 15.04.1991 року він був одним з 3-х членів колгоспного двору і від народження до цього часу постійно проживає в цьому дворі, тому і ОСОБА_2 звернувся з даним зустрічним позовом, яким просить визнати за ним право власності на 1/3 частку спірного будинковолодіння, на спадщину материної частки не претендує.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, при цьому представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_6 первісний позов підтримала частково, а саме просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки спірного будинковолодіння, зустрічний позов просила задоволити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 первісний позов визнав частково, з урахуванням його частки в будинковолодінні, свій позов підтримав в повному обсязі, представник відповідача Гуменської сільської ради Вінницького району ОСОБА_7 первісний позов визнав частково, зустрічний позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним первісний позов задовольнити частково, зустрічний позов задоволити повістю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2002 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Відповідно до копії заповіту від 27 січня 1990 року, посвідченого секретарем виконкому Гуменської сільради народних депутатів Вінницького району Вінницької області за реєстровим № 2, ОСОБА_3, яка мешкала в с. Михайлівка, по вул. Шевченка, 52, Гуменської сільради, заповіла - позивачці за первісним позовом ОСОБА_1, жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось (а.с.17), тобто позивачка за первісним позовом була спадкоємицею за заповітом. Спадщину після смерті матері вона прийняла, так як звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою.

До складу спадкового майна входять належна ОСОБА_3 земельна ділянка площею 2, 1374 га, кадастровий № :01:009:0118, яка розташована на території Гуменської сільради, Вінницького району Вінницької області, та житловий будинок № 52 по вул. Шевченка в с. Михайлівка, Вінницького району, Вінницької області.

01.07.2015 року ОСОБА_1 було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку (а.с.19).

Також після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 25 по вулиці Шевченка, в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», тераси, сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «П/В», сараю літ. «в», фундаменту літ. «Г», погрібу літ. «П/Г», убиральні літ. «Д», вигрібної ями №1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4, що підтверджується технічними паспортами на даний будинок (а.с. 8-12).

ОСОБА_1 відповідно до листа №100/02-17 від 07.07.2015 року було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане будинковолодіння, оскільки у неї відсутні провавстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.21).

Згідно даних записів господарської книги Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області до 8 березня 1990 року в домогосподарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка постійно мешкали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер 8 березня 1990 року) - голова двору; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла 13.02.2002 року) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору); ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - член колгоспного двору (син голови колгоспного двору); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - член колгоспного двору (донька голови колгоспного двору) (а.с.68).

Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». На день припинення існування колгоспного двору було 3 члени колгоспного двору - ОСОБА_3 -голова колгоспного двору, ОСОБА_1, ОСОБА_2, як члени колгоспного двору. При цьому, ОСОБА_5 в 1989 році була тимчасово знята з паспортної реєстрації в зв'язку з навчанням, але на весь період навчання до 1993 року за нею зберігалось право членства в колгоспному дворі (а.с.70-72, 81, 83).

Кожний вищевказаний член колгоспного двору, мав 1/3 частку в господарстві по вул. Шевченка, 52, в с. Михайлівка, проте свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння не було видане, чим порушено право власності на майно, котре належало колгоспному двору, тих членів колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2 не втратив право на частку в спірному майні колгоспного двору і має право власності на 1/3 частку в даному майні, адже за даними записів господарської книги Гуменської сільської ради на 15.04.1991 року він був одним з 3-х членів колгоспного двору і від народження до цього часу постійно проживає в цьому дворі.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2015 року (а.с.19), спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли лише дочка ОСОБА_1

Крім цього, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах володіла і користувалася 1/3 часткою як частка члена колгоспного двору на яку відкрилась спадщина і яку прийняла тільки ОСОБА_1, а ОСОБА_1 належить 1/3 частка, як члену колгоспного двору, тому ОСОБА_1 має законне право на 2/3 частки спірного житлового будинку.

Згідно діючого законодавства сільські ради не вправі видавати свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає первісний позов таким, що підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов до повного задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати залишити за позивачами по первісному та зустрічному позові, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1218,1223,1261,1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст.10,11,60,158, 197,212-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Михайлівка, вул. Шевченка, 52, Вінницького району Вінницької області та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», тераси, сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «П/В», сараю літ. «в», фундаменту літ. «Г», погрібу літ. «П/Г», убиральні літ. «Д», вигрібної ями №1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4з яких 1/3 частка житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 13.02.2002 року в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області та 1/3 частка будинковолодіння, як частка члена колгоспного двору, що належить ОСОБА_1

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Михайлівка, вул. Шевченка, 52, Вінницького району Вінницької області та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», тераси, сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «П/В», сараю літ. «в», фундаменту літ. «Г», погрібу літ. «П/Г», убиральні літ. «Д», вигрібної ями №1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4в якому 1/3 частка житлового будинку, як частка члена колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: