Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з уточненим згодом позовом до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що з 2007 року працює доцентом кафедри Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».

Після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, яка є донькою померлого, з підстав непорозуміння щодо спадкування, почала публічно розповсюджувати про неї неправдиві відомості негативного характеру, що порочать честь, гідність та ділову репутацію.

Так, 10 грудня 2012 року ОСОБА_5 на ім'я ректора Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» подала заяву, у якій зазначила, що ОСОБА_4 є непорядною людиною, брехливою інтриганкою, шахрайкою та людиною з сумнівними моральними якостями, яка незаконно заволоділа та користується майном її померлого батька. Також у поданій заяві відповідач піддала сумніву здатність ОСОБА_4 займатися викладацькою діяльністю.

Посилаючись на викладене й на тривалий характер таких неправомірних дій відповідача, ОСОБА_4 просила визнати відомості, розповсюджені ОСОБА_5 такими, що не відповідають дійсності, принижують репутацію, честь і гідність, зобов'язати відповідача публічно спростувати такі відомості й стягнути з неї 36 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року, позов задоволено.

Визнано відомості, розповсюджені ОСОБА_5 у відношенні позивача, що вона - ОСОБА_4 непорядна людина, брехливий інтриган, шахрайка, яка заволоділа майном без відповідних підстав, та людина з сумнівними моральними якостями, - такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_5 публічно спростувати розповсюджені нею відомості стосовно позивача, у той же спосіб, яким вони були поширені, а саме письмово на ім'я ректора Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення в частині визначення розміру морального відшкодування змінити і стягнути на її користь 36 000 грн на відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_5 у поданій касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Частиною 1 ст. 275 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що відповідач поширила відносно позивача недостовірні відомості, що спростовуються наданими суду доказами, чим заподіяла останній моральні страждання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук