Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ№331/2100/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В.М.
№ 22ц/778/4594/ 2015 р. Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014р. ПАТ «Запорізький завод феросплавів» звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 01.12.2010 року між ВАТ «Запорізький завод феросплавів» (правонаступником якого є ПАТ «Запорізький завод феросплавів») та власником нежитлового приміщення ОСОБА_5 укладено договір № 52 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого ПАТ «Запорізький завод феросплавів» забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1, що перебуває на балансі ПАТ «Запорізький завод феросплавів», а ОСОБА_5 забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

Проте, відповідач не виконує обов'язки за договором № 52 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв'язку з чим за період з березня 2011 року по 31.12.2013 року у відповідача утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 8011,06 грн., які позивач і просив суд стягнути на свою користь.

Рішенням Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ПАТ «Запорізький завод феросплавів» суму заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8011 грн. 06 коп., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що на балансі ПАТ «Запорізький завод феросплавів» перебуває будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 відповідно до двох нотаріально посвідчених договорів дарування від 30.11.2010 року (т. 1 а.с. 30, 35) є власником нежитлового приміщення І загальною площею 35,9 кв.м. та житлового приміщення XIV загальною площею 19,05 кв.м., які розташовані в будинку АДРЕСА_1. Вказане право власності пройшло відповідну державну реєстрацію (т. 1 а.с. 31, 36).

01.12.2010 року між ВАТ «Запорізький феросплавів» (правонаступником якого є ПАТ «Запорізький завод феросплавів») та власником нежитлового приміщення ОСОБА_5 укладено Договір № 52 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (т. 1 а.с. 20-24).

Відповідно до п. 1 вказаного договору ПАТ «Запорізький феросплавів» забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1, що перебуває на балансі ПАТ «Запорізький завод феросплавів», а ОСОБА_5 забезпечує своєчасну оплату послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 5 договору № 52 розрахунковим періодом є календарний місяць.

Умовами п.п. 3, 4, 5 договору № 52 передбачено, що у розрахунках за надані послуги застосовується частка володіння власника нежитлового приміщення у житловому будинку, а саме загальна площа 54,95 м2. Розмір щомісячної плати за надані послуги становить 222,53 грн. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Застосовується щомісячна системи оплати послуг та відшкодування земельного податку. Платежі вносяться Боржником протягом 5-ти банків днів з дня отримання від Заявника рахунку та акту виконаних робіт (послуг).

Відповідно до додатку №1 до вказаного договору сторони підписали і погодили розрахунок розміру щомісячної плати за надані послуги на дату укладення договору загальна сума якої є становить 222,53 грн. і яка включає в себе і розмір компенсації за сплату земельного податку 147,15 грн. (т. 1 а.с. 23).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

«Запорізький завод феросплавів» зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Відповідно до актів виконаних робіт та рахунків за спірний період з березня 2011 року по грудень 2013 року щомісяця, зазначений обов'язок виконується ПАТ «Запорізький завод феросплавів», зокрема за рахунок грошових коштів, які споживачі житлового будинку сплачують, як вартість житлово-комунальних послуг, які встановлюється тарифом затвердженим (погодженим) рішенням органу місцевого самоврядування, лист виконавчого комітету Запорізької міської ради за вих. 01921/06-19 від 23.04.2009 року.

Відповідно до повідомлень поштових відправлень, фіскальних чеків «Укрпошта», описів вкладення, що містяться в матеріалах справи позивачем на адресу відповідача направлялися акти виконаних робіт та рахунки за період з березня 2011 року по грудень 2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. І ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частини 2 ст. 20 зазначеного Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідач не виконує обов'язки за договором № 52 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв'язку з чим за період з березня 2011 року по 31.12.2013 року у відповідача утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 8011,06 грн., які суд виходячи з вказаних обставин правомірно стягнув на користь позивача.

Посилання апелянта на те, що вказаний договір укладений сторонами у справі і підписаний особисто відповідачем є підробленим нічим не підтверджено. Фактично ОСОБА_5 підписав договір з позивачем на другий день після підписання ним двох договорів дарування за якими він став власником нежитлових приміщень. У вказаному договорі містяться персональні дані апелянта, а саме: його ідентифікаційний номер, номер та серія паспорта, дата видачі і ким видано паспорт громадянина України, адреса місця проживання, яка різниться з адресою за якою знаходяться нежитлові приміщення, ці дані не могли бути відомі ПАТ «Запорізький завод феросплавів» без дозволу ОСОБА_5 (інших доказів в цій частині не надано). Як сам договір так і два додатки до договору містять особисті підписи ОСОБА_5, перший платіж за договором саме у визначеному сторонами розмірі 222,53 грн. сплачено на рахунок ПАТ «Запорізький завод феросплавів» самим ОСОБА_5 у січні 2011 року.

Посилання апелянта на те. що він повинен сплачувати земельний податок державі а не позивачеві по справі спростовується наступним.

Так відповідно до ч. 287.8. ст. 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Апелянт під час апеляційного розгляду погодився з тим, що він повинен сплачувати податок на землю однак, при цьому він вказав, що сам за спірний період цей податок не сплачував, доказів його сплати суду не надав. При цьому ПАТ «Запорізький завод феросплавів» надав колегії суддів відповідні податкові розрахунки земельного податку, податкові декларації з плати за землю, а також відповідні платіжні доручення за кожний місяць починаючи з грудня 2010 року про сплату ПАТ «Запорізький завод феросплавів» на рахунок Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області податку на землю включаючи і за будинок АДРЕСА_1 (а.с. 202-239 додатків до справи).

Таким чином позивач поніс витрати пов'язані зі сплатою податку на землю в тому числі і за відповідача який на підставі п. 5 Договору № 52 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повинен ці витрати відшкодувати. Фактично апелянт сам відповідно до умов договору погодився з тим, що позивач за нього сплачуватиме цей податок який він повинен в подальшому йому відшкодувати. Тому скарга і в цій частині є безпідставною.

Посилання у скарзі на те, що апелянт не знав про дату засідання на якому було ухвалено рішення суду не впливає на правильність висновків суду першої інстанції. При цьому апелянт послався на те, він не міг заявити відповідні клопотання включаючи і клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, спростовується тим, що у справі за клопотанням саме апелянта заочне рішення скасовувалось, ухвалювалось заочне рішення повторно, він знав про судовий розгляд що не перешкоджало в тому числі і письмово заявити суду відповідні клопотання. Окрім цього, клопотань щодо проведення експертизи не було заявлено як в апеляційній скарзі так і в ході апеляційного розгляду під час трьох судових засідань в яких ОСОБА_5 брав особисту участь, щодо надання доказів апеляційною інстанцією сторони не були обмежені, про що їм було роз'яснено, включаючи і апелянта який надавав відповідні письмові докази і які додані до матеріалів справи.

Окрім цього, факт укладення чи не укладення сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не спростовує сам по собі факту надання позивачем відповідних послуг і не спростовує факту сплати позивачем за відповідача земельного податку за спірний період. Тому позовні вимоги є обґрунтованими незалежно від укладеного сторонами договору.

Інших доводів скарга не містить.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: