Справа № 462/2394/15 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5852/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Богонюка М.Я.

суддів: Кабаль І.І., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2015 року по справі за поданням начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Титла І.М. про примусове проникнення на територію ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, (13) 15 для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника - ОСОБА_3, а саме: транспортного засобу ВАЗ 2101, тип ТЗ легковий седан В, д.н.з НОМЕР_1, -

встановила:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про примусове проникнення на територію ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, (13) 15 для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника - ОСОБА_3, а саме: транспортного засобу ВАЗ 2101, тип ТЗ легковий седан В, д.н.з НОМЕР_1 (а.с.108-110).

В апеляційній скарзі Шевченківський ВДВС ЛМУЮ просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою їхнє подання задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У процесі виконання рішень державний виконавець за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, має безперешкодно входити на земельні ділянки, до житла та інших приміщень боржника, особи, у якої знаходиться майно боржника, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово, в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17 грудня 2008 року затверджено Порядок тимчасового затримання і зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №54 від 25 січня 2012 року (№12) встановлено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за вимогою державного виконавця.

У відповідності до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень, обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб на території України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Львівобленерго».

Під час виконавчого провадження, на виконання постанови державного виконавця від 26 червня 2014 року про розшук майна боржника, працівниками ДАІ було затримано транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 і такий доставлено на майданчик ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси», що знаходиться у м. Львові по вул. Конюшинна, (13) 15, де він і знаходиться на даний час.

03 та 19 березня 2015 року начальник Шевченківського ВДВС ЛМУЮ двічі звертався до ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» з вимогою видачі вищезазначеного транспортного засобу, на що отримував відповіді, що такий транспортний засіб буде видано державному виконавцю після сплати витрат за зберігання автомобіля в сумі 1608,00 грн..

Ці відмови були зафіксовані актами відповідно 16 та 24 березня 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про примусове проникнення на територію ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» та вилучення транспортного засобу суд першої інстанції виходив з того, що відносини між сторонами мали місце не в площині чинення перешкод державному виконавцю у входженні на територію підприємства, а в площині обґрунтованості відмови видати транспортний засіб державному виконавцю у зв'язку з відмовою останнього компенсувати витрати за зберігання транспортного засобу за рахунок коштів виконавчого провадження.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

У відповідності до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати ДВС пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Кошти виконавчого провадження сплачуються в тому числі й зі стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно абз.2 п.12 Порядку тимчасового затримання і зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17 грудня 2008 року повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за вимогою державного виконавця.

Враховуючи те, що автомобіль боржника було затримано працівниками ДАІ за постановою Шевченківського ВДВС ЛМУЮ і такий доставлений на спец майданчик ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси», то останні на вимогу державного виконавця зобов'язані видати такий автомобіль державному виконавцю.

Оскільки такі вимоги виконані не були, подання державного виконавця про проникнення на територію підприємства і вилучення транспортного засобу підлягає до задоволення.

Питання відшкодування витрат за зберігання транспортного засобу може бути предметом розгляду в іншому судовому спорі, якщо такі витрати не будуть сплачені в добровільному порядку.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатись законною та обґрунтованою і така підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення подання.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.2 п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ- задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2015 року- скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про примусове проникнення на територію ДП МВС України «Львів-Інформ Ресурси» за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, (13) 15 для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника - ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення на територію ДП МВС України «Львів-Інформ Ресурси», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 13 (15) для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника ОСОБА_3, а саме транспортного засобу ВАЗ 2101, тип ТЗ - легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_1, з метою своєчасного та повного виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП46784311 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в користь ПАТ «Львівобленерго» та держави на загальну суму 7972,50 грн..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: І.І.Кабаль

С.А.Шашкіна