УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила розірвати їх шлюб з ОСОБА_2

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2015 року подружжя припинило спільне проживання, сімейні стосунки не склалися. Позивач зазначає, що між ними відсутнє взаєморозуміння, їхні погляди на життя відрізняються. Оскільки постійно виникають сварки, тому вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу порушує її права, просила задовольнити позов.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 10 грудня 2013 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №940, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від якого сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 залишено «ОСОБА_3».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати указані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився і апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 112 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_493/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1>, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2007_12_21/pravo1/VS07651.html?pravo=1>, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_491/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1> вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу.

Суд, враховуючи наведені норми матеріального права, з'ясовувавши фактичні взаємини подружжя на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний