Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на проживання в будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 20 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили встановити факт їх сумісного проживання однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1 з січня 2009 року до моменту смерті власника будинку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 і у зв'язку з цим визнати за ними право на проживання у вказаному будинку, оскільки ОСОБА_4 є рідною племінницею батька відповідачів ОСОБА_8

Свої вимоги обґрунтували тим, що ОСОБА_4 народилася та більшу частину свого життя проживала у вказаному будинку, у 2009 році на прохання ОСОБА_8 вона разом із сином - ОСОБА_5 вселилися у зазначений будинок, допомагали дядьку, лікували його, за власні кошти зробили ремонт у спірному домоволодінні і не можуть бути виселені з будинку тільки з тих підстав, що на теперішній час спадкоємці померлого ОСОБА_8 вважають, що проживання в будинку порушує їх права.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 20 липня 2015 року, позов задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2009 року по день смерті ОСОБА_8. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі порушується питання про скасування вказаних судових рішень в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, у звʼязку з неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2014 року визнане право власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по Ѕ частині за кожним, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, а позивачі набули право проживання у цьому будинку у межах правовідносин з попереднім власником.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР власник має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначному відповідно до угоди з власником. Отже, право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а тому припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Закон не передбачає перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника.

Вказаний висновок судів відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана