Справа № 212/8288/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі;

Головуючого судді; ОСОБА_2.,

при секретарі ; ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, позовну заяву;

ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 у своїй позовній заяві суду зазначив, що з 31 серпня 1998 року по 31 липня 2014 року він працював у шкідливих умовах на шахті Ювілейна ВАТ «СУХА БАЛКА» (яке з 01 квітня 2011 перейменовано у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_7») підземним кріпильником з повним робочим днем у підземних умовах.

Робота у шкідливих умовах спричинила шкоду його здоров'ю, у зв'язку з чим 26 червня 2014 року йому було встановлено професійне захворювання: радикулопатія попереково-крижова, переважно зліва, шийна, переважно з права, виражені статико-динамічні порушення, зі стійким больовими синдромом, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФС першого ст.), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФ першого ст.), та періартрозу колінних суглобів (ПФС першого ст.); хронічний бронхіт. ЛН першого ст.

По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 26 червня 2014 року.

За висновком МСЕК від 24 вересня 2014 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 45 % з 08 вересня 2014 року та III група інвалідності.

Причиною професійного захворювання є робота на протязі 15 років 9 місяців умовах важкості праці та запиленості повітря робочої зони, то перевищувала гранично допустимі параметри.

Працюючи на вищезазначеному підприємстві з 1998 року до 2014 року він виконував роботи в умовах, які характеризувалися важкістю праці: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, кг: підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину) - 40 кг при гранично допустимій до 30, робоча поза у похилому положенні до 30°/понад 30°, % зміни: 33,75/2,6 при гранично допустимій до 25/0, нахили корпуса (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 140 при гранично допустимих 100.

Крім того, запиленість повітря становила: аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксину (SiО2) у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустимій до 2,0мг/м3.

Профзахворювання виникло з вини керівництва шахти Ювілейна ПАТ«ЄВРАЗ ОСОБА_7», яке не забезпечило безпечні умови праці і порушило вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України „Про охорону праці", що підтверджується пунктом 18, 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26 червня 2014 року.

Постановою ВВД ФССНВУ йому були призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога. ВВД ФССНВУ моральну шкоду у зв'язку з отриманим профзахворюванням йому не відшкодовувало.

З вини відповідача, який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, йому була спричинена моральна шкода. Відповідач моральну шкоду йому також не відшкодовував.

Завдана йому моральна шкода полягає у душевних та фізичних стражданнях, у болі, який він відчуває і на теперішній час у зв'язку з отриманим на виробництві профзахворюванням.

В зв'язку з отриманим професійним захворюванням змінилося його життя, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань.

Він постійно відчуває біль при фізичному навантаженні, загальну слабкість, втому, біль у попереку, що переходить у ліву ногу, болі у шиї, колінних суглобах, болі і оніміння рук. Такий стан не дає йому можливості займатись будь-якою фізичною роботою, адже будь-які фізичні навантаження викликають у нього сильні болі у тулубі, він швидко втомлюється, не може довгий час ходити. Він, який раніше мав багато друзів та знайомих, любив спілкування у їх колі, тепер змушений обмежити таке спілкування, оскільки кашель, який його переслідує, викликає неприємні почуття в оточуючих. Йому лише 44 роки, але через отримане професійне захворювання та у зв'язку з погіршенням стану здоров'я він не може виконувати майже ніякої роботи по господарству. Через свою хворобу він відчуває себе тягарем для рідних та близьких йому людей. Його життя стало самотнім та одноманітним.

Окрім того, в зв'язку з хворобою він змушений багато часу проводити у лікарнях, де незадовільні умови для життя, побутові незручності. Через часте лікування у лікарні він відірваний від сім'ї. Під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків, що підтверджується витягами з лікарняних епікризів, виписками з історії хвороби та випискою з амбулаторної карти, але стан його здоров'я не покращується.

Він відчуває, що стан його здоров'я лише погіршується, хвороба є невиліковною і лише прогресує у часі. Жодної надії на покращення стану здоров'я немає, що підтверджується висновком МСЄК про стійку втрату професійної працездатності. Перебуваючи у працездатному віці, він фактично вибув з сфери повноцінного життя, втратив життєві перспективи, можливість працевлаштування за фахом та отримання заробітку, достатнього для нормального повноцінного життя, а не жебрацького існування. Розуміння цього негативно впливає на його психологічний стан та є причиною тяжких моральних страждань.

Враховуючи вищенаведене, моральну шкоду він оцінює в 200 мінімальних заробітних плат, що становить 243600 гривень 00 копійок, з наступного розрахунку: 1218,00 грн. х 200 = 243600,00 грн., де: 1218,00 грн. - розмір мінімальної заробітної плати на час подання цієї позовної заяви, встановлений чинним законодавством.

Тому він просив суд постановити рішення яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» на його користь 243600 гривень 00 копійок за заподіяну моральну шкоду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7»ОСОБА_5, позов не визнала у повному обсязі, та вказала, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоровю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідача у завдані шкоди здоровю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_6, внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем для виконання безпечної роботи для життя та здоровя працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу встановлено 45 % втрати професійної працездатності, з 01 жовтня 2015 року з датою наступного перегляду 01 вересня 2017 та третя група інвалідності року. А згідно Акту форми П-4від 26 червня 2014 року, розслідування професійного захворювання ОСОБА_6 умови праці відносяться до 3 класу, 2 ступеню шкідливості. Саме у цьому акті зазначено, що усі показники шкідливого впливу на здоровя працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так,маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, кг: підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину) - 40 кг при гранично допустимій до 30, робоча поза у похилому положенні до 30°/понад 30°, % зміни: 33,75/2,6 при гранично допустимій до 25/0, нахили корпуса (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 140 при гранично допустимих 100.

Крім того, запиленість повітря становила: аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксину (SiО2) у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустимій до 2,0мг/м3.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійним захворюванням, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання від 26 червня 2014 року.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в 243600 гривень 00 копійок. При цьому, позивач не надав суду доказів того, чому саме таку суму він вимагає до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача в справі у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, - 35000 гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальнихжиттєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль дляорганізації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем , який не створив безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, позивачу була спричинена моральна шкода.В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - 35000 гривень 00 копійок, без утримання податків та зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» судовий збір в сумі,- 487 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_2