АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Корчевного Г.В., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року позивач звернувся із позовом, в якому зазначив, що за рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 197/0/5-06 від 24 жовтня 2006 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Києві переданий позивачу на баланс для експлуатації та обслуговування.

За договором купівлі-продажу від 20 квітня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. зареєстрованим в реєстрі № 1420, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

08 травня 2007 року між сторонами був укладений договір № 72 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідач порушує умови вказаного договору, має заборгованість по платежам, тому позивач просив стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги станом на 01 червня 2013 року у розмірі 11 797.26 грн., інфляційну складову боргу - 537.61 грн. та 3% річних - 856.19 грн., а також 243.60 грн. судового збору. (а.с.1-14)

Відповідач проти позову заперечував, зазначив, що позивачем надано копію, а не оригінал договору, позивач не навів законодавчо встановлених тарифів на житлово-комунальні послуги, опалення в період з 01 жовтня 2013 року до 01 квітня 2014 року було відсутнє про що складений акт.(а.с. 31-32)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» 13191,06 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.46-48)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року прийнято відмову ТОВ «Новобудова» від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 537,61 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 856,19 грн. 3% річних від простроченої суми, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року в частині задоволення цих позовних вимог - скасовано та провадження в цій частині закрито.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в позові. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд не врахував заперечень відповідача проти заявленого позову і дійшов помилкового висновку про його задоволення. (а.с.54-61)

В судовому засіданні представники апелянта - ОСОБА_4 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Представник ОСОБА_5 під письмову розписку, а ОСОБА_1 шляхом вручення повістки представнику ОСОБА_5.(а.с. 81,105, 107-108)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору №169 «Про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення, та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території» з обслуговування належного відповідачу нежитлового приміщення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Наведені висновки містяться і в Постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. N 6-68цс12, остання в силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом встановлено, що рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 197/0/5-06 від 24 жовтня 2006 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Києві переданий позивачу на баланс для експлуатації та обслуговування.(а.с. 8-9)

За договором купівлі-продажу від 20 квітня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. зареєстрованим в реєстрі № 1420, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.(а.с.10)

08 травня 2007 року між сторонами був укладений договір № 72 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. (а.с.11-12)

За п.п. 1.1-1.3, 2.1-2.6 цього Договору, ТОВ «Новобудова» зобов'язувалось забезпечувати належну ОСОБА_1 квартиру холодною, гарячою водою, центральним опаленням, забезпечувати водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), а ОСОБА_1 зобов'язувався сплачувати всі платежі, які передбачені цим договором відповідно до визначених тарифів та розрахунків, показників лічильників, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. При простроченні чергового платежу Споживач сплачує пеню згідно чинного законодавства.

За пунктом 3.1 цього Договору, у разі порушення Виконавцем умов Договору, Споживач викликає представника Виконавця для складання та підписання акта - претензії Споживача в якому зазначаються терміни, види порушень кількісних та якісних показників послуг тощо. Представник Виконавця повинен з'явитись на виклик Споживача не пізніше двох робочих днів, Акт складається Споживачем та представником Виконавця і скріплюється їхніми підписами.

Відповідно до положень пункту 3.8 цього Договору, уразі відсутності з боку Споживача претензій до Виконавця щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що складають предмет даного Договору, до останнього числа кожного місяця, послуги вважаються такими, що надані та прийняті Сторонами.

З заявою про видачу судового наказу на стягнення зазначеної заборгованості позивач звернувся до суду 23 липня 2013 року.(а.с. 5-7)

Відповідно до розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача по платежам за спожиті комунальні послуги з січня 2011 року і станом на 01 червня 2013 року складає 11 797.26 грн. (а.с. 13-15)

Обґрунтовуючи розрахунок, позивач посилався на розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2009 року № 979 якою був затверджений тариф 1.93 грн./ 1кв.м. загальної площі квартири, та розпорядженням від 24 грудня 2010 року № 1164 та від 15 грудня 2011 року № 2380 був затверджений тариф 3.01 грн./ 1кв.м. загальної площі квартири.(а.с. 40-42)

За пунктом 5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМ України від 1 червня 2011 р. N 869, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

При цьому позивачем враховано перерахунок заборгованості в бік зменшення.

Оскільки за наданими до суду доказами не зафіксовано звернень від ОСОБА_1 до позивача на незадовільне опалення протягом періоду з 01 жовтня 2013 року до 31 березня 2014 року, а за повідомленням позивача від 07 квітня 2014 року № 30, позивач відреагував на звернення відповідача щодо неналежного опалення, проте не зміг потрапити до квартири відповідача про що повідомив останнього, з огляду на положення пункту 3.8 укладеного сторонами Договору № 72 від 08 травня 2007 року, колегія суддів відхилила доводи відповідача щодо неналежного опалення із посиланням на Акт-претензію від 01 квітня 2014 року.(а.с. 37, 43-44)

Не надано до суду і доказів погашення відповідачем заборгованості.

Про застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України відповідач та його представник в суді першої інстанції не заявляли.

Тому колегія суддів погодилась із розрахунком позивача яким визначений борг за спожиті комунальні послуги з січня 2011 року і станом на 01 червня 2013 року складає 11 797.26 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цієї частини позову.

Проте ухваливши рішення, суд першої інстанції необґрунтовано погодився із визначеним позивачем розміром інфляційного збільшення боргу та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки з початку періоду нарахування останніх визначив розмір заборгованості в сумі, яка виникла наприкінці періоду заборгованості та не зазначив в резолютивній частині складових суми заборгованості, визначивши загальну суму разом з судовим збором, що, з урахуванням прийнятої апеляційним судом відмови позивача від цієї частини позовних вимог, та положень частини 2 ст. 314 ЦПК України свідчить про необхідність зміни оскаржуваного рішення.

На підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачки на користь позивача 243.60 грн. судового збору сплата якого підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.(а.с. 1, 24)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року змінити, у зв'язку з чим резолютивну частину оскаржуваного рішення викласти в наступній редакції.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (код ЄДРПОУ - 32917247) задовольнити і стягнути на його користь із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - 11 797 (одинадцять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 26 коп. заборгованості за спожиті комунальні послуги з 01 січня 2011 року і до 01 червня 2013 року.

Стягнути із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (код ЄДРПОУ - 32917247) 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Г.В.Корчевний

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12457/2015

Унікальний номер 753/3715/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Парамонов М.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.