Справа № 510/851/15-ц Р І Ш Е Н Н Я
10.06.2015 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Памбук Л.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності, -
Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність.
Позивачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їхньої участі, на задоволенні позову наполягали.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:
· копія угоди про купівлю-продаж майнових паїв;
· копія акту прийому-передачі від 30.10.2009 року;
· копія заповіту ОСОБА_6 №48 від 08.04.1997 року;
· копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6;
· копії свідоцтв про право власності на майновий пай;
· копія паспорта ОСОБА_2;
· копія паспорта ОСОБА_1;
· копія паспорта ОСОБА_5;
· копія паспорта ОСОБА_4;
· копія технічного паспорту на громадський будинок від 07.11.2014 року;
· копія свідоцтва про одруження від 22.02.1976 року;
· копія свідоцтва про народження від 18.05.1955 року;
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що протягом 11 років позивачі користуються приміщеннями будівельної бригади (будівлями за межами Долинської сільської ради Ренійського району).
Власниками зазначених приміщень є співвласники майнових паїв: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, право власності підтверджуються свідоцтвами про право власності на майновий пай.
У 2004 році власники подарували позивачам ці будівлі, загальною площею 631,91 кв.м., після чого позивачі почали користуватися ними та працювати, вважаючи, що є фактичними власниками.
На сьогоднішній день, позивачі продовжують користуватися цією будівлею, для ведення особистого селянського господарства, добросовісно та безперервно володіють та відкрито користуються даним нерухомим майном.
Відповідачі або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення приміщень не висували, не заперечували проти ремонтів приміщень.
Таким чином, з 2004 року, позивачі повністю утримують приміщення, роблять поточний та капітальний ремонт.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.
Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.
Позивачі з 2004 р. вільно та безперервно володіють приміщеннями, тобто більше десяти років. Позивачі фактично виконують обовязки власника майна: здійснюють поточний ремонт будівель та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачам про це відомо, однак вони не чинять будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляють до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачами. Позивачі фактично, законно володіють чужим майном, оскільки між ними та відповідачами не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.
З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачами права власності на комплекс нежитлових будівель, які знаходяться за межами с. Долинське, Ренійського району, з положень набувальної давності.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно комплекс нежитлових будівель та споруд за межами населеного пункту с. Долинське, Ренійського району, Одеської області, яке складається зі складу літ. А, склад літ. Б, навіс літ. В, навіс літ. Г, господарські приміщення літ. Д, споруда №1, огорожа № 2, 3, які розташовані на земельній ділянці площею 2,16 га, в порядку набувальної давності.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: К.В. Сорокін