Справа №442/5922/15-ц
Провадження №2/442/2060/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: Коваля Р.Г.

при секретарі: Далявській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 07.05.2011 року у відділі ДРАЦС по м. Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис за № 127. Зазначає, що від даного шлюбу у них дітей немає. Вказує на те, що спочатку їхнє сімейне життя складалося непогано. Однак, за останній рік їхні відносини значно погіршилися. Відповідач бажає, щоб вона постійно виконувала його побажання, слухалася у всьому. На цьому грунті у них постійно виникали конфлікти та непорозуміння, стали дуже напружені подружні стосунки. На даний час відповідач не допомагає зовсім їй, постійно кричить, принижує її жіночу гідність. З грудня 2014 року вони не підтримують жодних подружніх відносин. Зазначає, що перестала любити відповідача та зрозуміла, що сім»я їхня фактично повністю розпалась, примирення між ними неможливе.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Вказала, що вона не бачить свого майбутнього разом з відповідачем, не проживає спільно з відповідачем з квітня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання не заперечив проти розірвання шлюбу. Зазначив, що їх сім»ю не можливо зберегти. Наголосив на тому, що усе те, що вказано в позовній заяві не відповідає дійсності, однак якщо на розлученні наполягає дружина то він цього не заперечує.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований07.05.2011 року у відділі ДРАЦС по м. Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис за № 127, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 161208 від 07.05.2011 року.

Від даного шлюбу у сторін дітей не має.

Беззаперечно встановлено в судовому засіданні той факт, що сімя позивача та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, тривалий час з квітня 2015 року разом не проживають, позивач твердо переконана що міцної сімї у них не буде та примирення між ними неможливе.

Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області 07.05.2011 року, актовий запис № 127.

Після розірвання шлюбу за позивачем залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.Г. Коваль