Справа №2-3402/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти у сумі 100 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики станом на 31 серпня 2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики з ОСОБА_2 було укладено договір поруки за яким останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в межах суми 100 грн. по зобов'язаннях позичальника, які виникають з договору позики.

Оскільки ОСОБА_3 зобов'язання за договором не виконав, ОСОБА_2 зобов'язання не виконав добровільно, а на даний час заборгованість за договором збільшилася, позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми боргу у розмірі 100 грн. та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги про стягнення з нього суми у розмірі 100 грн.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було підписано протокол, у якому вони погодили, що ОСОБА_3 відповідно до графіку поверне ОСОБА_1 його вклад у спільний бізнес у сумі 70 000 доларів США, що знаходяться у тимчасовому оперативному користуванні у ОСОБА_3 з жовтня 2012 року (а.с. 14).

Також, починаючи з 01.06.2013 року до повної виплати вкладу на залишок невиплаченої його суми будуть виплачені проценти з розрахунку 12% річних у строк до 01.01. 2015 року.

Відповідно до договору поруки від 15 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останній на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед ОСОБА_1 відповідати в межах 100 грн. по зобов'язаннях ОСОБА_3, які виникають з договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3., за умовами якого ОСОБА_1 надає у строкове, платне користування грошові кошти у сумі 70 000 доларів США зі сплатою 12% річних та строком остаточного повернення позики до 01 січня 2015 року (а.с.а.с. 15-17).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 100 грн. (а.с. а.с. 19-20), тобто вже стягнуто кошти солідарно з відповідачів у межах, що визначені договором поруки.

Договір поруки не містить даних про договір позики, за яким у відповідачів виникає солідарний обов'язок, зокрема, щодо дати укладеного договору позики.

Суду не надано позивачем договору позики.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно суми коштів у розмірі 100 грн. є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 61, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 553, 554, 628, 1046-1049 ЦК України, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн