Ухвала

Іменем України

12 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Уквітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року зазначену справу зупинено до перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року ухвалу місцевого суду змінено. У мотивувальній частині ухвали зазначено підстави зупинення провадження у справі ‒ п. 1) ч. 1 ст. 202 ЦПК України. У резолютивній частині ухвали суду першоїї інстанції зазначено строк зупинення провадження у справі ‒ до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України. В іншій частині ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обгрунтовано виходив із того, що ОСОБА_3 з 02 березня 2015 року перебуває на строковій військовій службі, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ЦПК України є підставою для зупинення провадження у справі.

При цьому на момент зупинення провадження у справі ОСОБА_3 не мав законного представника, який міг би представляти його інтереси в суді під час проходження ним військової служби, оскільки договір на представлення інтересів у суді, укладений із ОСОБА_4, розірвано 30 березня 2015 року шляхом підписання додаткової угоди (т. 1 а.с. 245).

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року (у нескасованій апеляційним судом частині) та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук