АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №662/855/15 Головуючий в І інстанції Марківський О.В.
Провадження №22-ц/791/2799/15 Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року жовтня місяця «28» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» (далі ОСОБА_6) про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 посилався на те, що рішенням Новотроїцького районного суду від 20 листопада 2014 року з Банку на його користь було стягнуто 22 719грн., що еквівалентно 1 500 доларам США, які у квітні 2007 року були викрадені працівниками Банку з його депозитного вкладу. Оскільки рішення суду ОСОБА_6 виконав тільки 20 лютого 2015 року коли така грошова сума відповідно до офіційного курсу НБУ становила лише 815 доларів США, ОСОБА_5 вважав, що ОСОБА_6 повинен відшкодувати йому ще 685 доларів США, і просив суд стягнути з Банку на свою користь 14 104грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду від 09 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В письмових запереченнях ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що згідно позовної заяви позивач включив до грошової суми майнової шкоди, яку просить стягнути з відповідача, різницю між сумою шкоди по курсу долара станом на 20 лютого 2015 року (дату фактичного повернення грошових сум за рішенням суду) та грошовою сумою по курсу долара США станом на дату ухвалення судом рішення від 14 листопада 2014 року про відшкодування шкоди, у звязку з чим фактично звернувся до суду повторно з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність не настає.

При цьому, встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з даним позовом посилався на те, що невиконанням рішення суду про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів, йому завдано шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Новотроїцького районного суду від 20 листопада 2014 року, яким з Банку на користь ОСОБА_5 стягнуто 22 719грн. 10коп., вступило в законну силу 01 грудня 2014 року /а.с.8-10/. Виконавче провадження по даній цивільній справі відкрито не було.

З заявою про добровільне виконання вищезазначеного рішення суду ОСОБА_5С звернувся до Банку 11 лютого 2015 року. У своїй заяві ОСОБА_5 зазначив свої банківські реквізити для зарахування грошових коштів /а.с. 7/

Платіжним дорученням №040310/8 від 20 лютого 2015 року грошові кошти в сумі 22 719грн. 10коп. були переховані ОСОБА_5 /а.с.11/.

Наведені вище обставини у розумінні ст.22 ЦК України не є підставою для задоволення позову ОСОБА_5 із заявлених ним підстав. Позов з інших підстав ОСОБА_5 не заявлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_5 із заявлених ним підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що внаслідок інфляційних процентів та знецінення грошової одиниці України йому завдано майнової шкоди у звязку з несвоєчасним поверненням відповідачем грошових коштів за рішенням суду від 14 листопада 2014 року не можуть бути підставою для задоволення позову ОСОБА_5 із заявлених ним підстав. Крім того, наявні у справі докази не підтверджують вину Банку у тривалому невиконанні рішення суду, а зміна курсу валют по відношенню до національної грошової одиниці України не перебуває у причинному звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань відповідачем.

За таких обставин суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді