АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 658/3047/14-ц Головуючий в 1 інстанції Єйбог І.М.
Номер провадження: 22ц/791/2588/15 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого : Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В. Майданіка В.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого від імені ОСОБА_2, на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

04.07.2014р. ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, вказуючи, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідачам належить житловий будинок АДРЕСА_2.

Відповідачі на своїй земельній ділянці, в порушення будівельних норм облаштували зливову яму у безпосередній близькості до її житлового будинку, а також відсутність жолобів на спорудах, належних відповідачам сприяє затіканню атмосферних опадів та зливових вод під належні їй господарські будівлі, що призводить до їх руйнування. Протягом травня - червня 2014р. погіршився стан житлового будинку та зруйнований підвал літ.«Б». Просила стягнути із відповідача ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у розмірі 27516 грн., зобов'язати відповідачів привести зливну яму у відповідності до норм ДБН, облаштувати на належних їм спорудах жолоби для відводу атмосферних опадів.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2015р. позовні вимоги задоволені повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову оскільки судом не встановлено власників житлового будинку НОМЕР_1 з бездіяльністю яких позивач пов'язує факт заподіяння їй шкоди, крім того висновок про заподіяння шкоди майну позивачки ґрунтується на припущеннях та не підтверджений належними доказами, тоді як висновок комісійної експертизи не є обґрунтований.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на підставі договору купівлі - продажу від 27.04.2012р., є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Співвласниками 49/100 частин житлового будинку НОМЕР_1, розміщеного на суміжній земельній ділянці є відповідачі. Зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 набули право власності на підставі договору міни від 29.12.1998р., за яким частка кожного із них у цьому домоволодінні становить 49/400. (а.с58 т.2). ОСОБА_4 належить 49/400 частин цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.12.2011р. (а.с.58-59 т.2).

Судом встановлено, що зареєстрованим постійним місцем проживання ОСОБА_2 із 12.03.1999р. є вказаний житловий будинок АДРЕСА_2. ОСОБА_4, хоча і зареєстрована у цьому ж будинку з 20.04.2004р., однак з 2003р. фактично там не проживає. (а.с.71 т.2) ОСОБА_5 з 11.10.2001р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.(а.с. 69 т.2).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору, укладеному із КП «Каховський водоканал» є споживачем послуг з постачання холодної води і водовідведення до житлового будинку, співвласником якого він є.(а.с.66 т.2).

У відповідності до положень ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, згідно ч.1, 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суд визнав встановленим, що єдиним користувачем житлового будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, решта співвласників у вказаному житловому будинку не проживають і ним не користуються.

Також судом встановлено, що в серпні 2013р. в присутності ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3, за скаргою останньої, архітектором міста та співробітником відділу містобудування та архітектури здійснено візуальний огляд суміжних житлових будинків та встановлено, що в порушення вимог п.3.25 ДБН на господарських спорудах домоволодіння номер АДРЕСА_2, розміщених на межі з земельною ділянкою НОМЕР_2, відсутні жолоби, які б запобігали стіканню атмосферних опадів із покрівель на суміжну земельну ділянку. Також дощові та талі води затримуються на грунті біля огорожі та житлового будинку НОМЕР_2. Рекомендовано організувати відвід ливневих і талих вод, ліквідувати існуючу зливову яму та облаштувати нову із дотриманням будівельних вимог, встановлених додатком 8.1 ДБН.(а.с. 23-24 т.1).

Зазначені обставини справи підтверджені письмовими доказами та відповідачем не спростовані.

За результатом дослідження комісійної будівельно - технічної експертизи встановлено, що будинок НОМЕР_2, належний позивачці, на час дослідження має пошкодження у вигляді наскрізних тріщин зовнішньої стіни будинку (що виходить в бік будинку НОМЕР_1) у верхньому куті віконного прорізу у бік перекриття, нижньому куті віконного прорізу у бік цоколя. Наскрізні тріщини з розкриттям до 35 мм зовнішньої стіни, із максимальним розкриттям в районі карнизу, деформація конструкції віконного блоку. В приміщенні 1-6 житлового будинку здуття і розриви шпалер, розшарування їх основи на внутрішній поверхні стіни, розшарування та тріщини штукатурного шару у відкосах віконних прорізів та внутрішніх стін у приміщенні 1-6, 1-7. Будівля погребу літ. «Б» зруйнована, на місці будівлі провалля в ґрунті.

Вказані пошкодження викликані нерівномірною деформацією несучих конструкцій фундаменту та стін, викликаних нерівномірним осіданням ґрунтів основи будинку.

Спосіб, у який зведено зливову яму на території житлового будинку НОМЕР_1 поблизу житлового будинку НОМЕР_2, сприяє водонасиченню ґрунтів основи цього будинку, що негативно впливає на стан його конструкцій.

При встановленні причинно - наслідкового зв'язку між вказаними пошкодженнями та виявленими порушеннями при облаштуванні споруд на земельній ділянці відповідача, врахований технічний стан і домоволодіння позивачки, а саме житловий будинок перебуває у незадовільному стані, має 46 відсотків зношення будинку НОМЕР_2, та 40 відсотків зношення прибудови яка має задовільний технічний стан, який визначений у відповідності до матеріалів технічної інвентаризації, проведеної станом на 10.04.2012р.

Також судом враховано обсяг матеріалів необхідних для відновлення виявлених експертом пошкоджень житлового будинку та вартість будівельних робіт, загальний розмір вказаних витрат за кошторисом складає 22693 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником домоволодіння АДРЕСА_2, який одноосібно користується всім домоволодінням НОМЕР_1, а тому зобов'язаний утримувати належне йому майно таким чином, щоб унеможливити заподіяння шкоди майну позивача, яке розміщено на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Крім того, слід визнати правомірним висновок суду про те, що руйнування житлового будинку, належного позивачці стались внаслідок невиконання відповідачем обов'язку належного утримання своєї власності, єдиним користувачем якої він є у спірний період часу, а тому правомірно, у відповідності до положень ст.1166 ЦК України, поклав на відповідача обов'язок відшкодувати заподіяну з його вини майнову шкоду у розмірі витрат необхідних для відновлення будинку позивачки на загальну суму 22693 грн.

Доводи апеляційної скарги у цій частині висновків суду не спростовують, оскільки відповідач не надав жодних доказів про відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, оскільки згідно ч.2 ст. 1166 ЦК України, обов'язок по доведенню заперечень щодо своєї вини у заподіянні шкоди покладається на відповідача.

Разом з тим, слушними є доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у заподіянні шкоди в розмірі 4823 грн., заподіяної внаслідок руйнування погребу літ. «Б», оскільки суд не надав належної оцінки тим обставинам, що 20 червня 2014р. спостерігалось стихійне гідрометеорологічне явище у вигляді сильної зливи, шквальне підсилення вітру до 25 м/с і більше. (а.с.141 т.1).

У висновку експертного дослідження зазначено, що рівень фізичного зносу погребу, станом на час останньої інвентаризації в липні 2012р., становив 60 відсотків, а характер пошкоджень вказаної споруди літ. «Б», вказує на те, що її руйнування мало катастрофічний раптовий характер і могло виникнути внаслідок стихійного лиха, зливи 20.06.2014р.(а.с.26 т.2).

На ці обставини справи суд уваги не звернув, оцінки наведеним доказам не надав, а тому дійшов помилкового висновку про покладання на відповідача обов'язку по відшкодуванню вартості зруйнованої споруди без встановлення його вини у вказаному руйнуванні.

Отже, рішення у цій частині належить змінити, зменшити розмір стягнення до 22693 грн. та перерозподілити судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди змінити, зменшити розмір стягнення майнової шкоди із 27516 грн. до 22693 грн., зменшити розмір судових витрат із суми 5083 грн. до 4168 грн., які стягнуті на користь позивачки по 1386 грн. з кожного із відповідачів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: