Справа № 202/7115/15-ц
Провадження № 2з/202/185/2015
УХВАЛА

30 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 288327,90 грн.

Через канцелярію суду позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Кривоноса, буд.81/1.

Заяву мотивує тим, що чисельні прохання позивача про сплату боргу у добровільному порядку відповідачем залишені без задоволення. Вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту набудинок та земельну ділянку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Кривоноса, буд.81/1 необхідні для попередження умисного створення відсутності майна у відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження права власності відповідача на будинок та земельну ділянку відповідача заадресою: м.Дніпропетровськ, вул.Кривоноса, буд.81/1. Реєстрація відповідача за вищезазначеноюадресою не підтверджує факт права власності на вищезазначений будинок та земельну ділянку.

Відсутність на час розгляду заяви про забезпечення позову належних даних про власника будинку та земельної ділянки перешкоджає суду прийняти законне та обґрунтоване рішення про забезпечення позову, яке б відповідало як інтересам позивача, так і не порушувало прав інших осіб застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.