Номер провадження: 22-ц/785/7994/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Комаровська Н.В.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року,

встановила:

В червні 2015 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вони проживають житловому будинку по вул.Гагаріна,21 в с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області, який є їх спільною сумісною власністю подружжя. В будинку проживає та зареєстрована їх дочка ОСОБА_4, яка постійно утворює сварки, висловлюється на адресу позивачів нецензурною лайкою, чим створює умови неможливості сумісного проживання в будинку, за що була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності. Позивачі просили виселити відповідачку з будинку в звязку з неможливістю сумісного проживання.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачів ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено систематичне порушення відповідачкою правил співжиття, яке робить неможливим проживання з нею в одному будинку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на законі та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог статті 157 ЖК України членів сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною 1 статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частина 1 статті 116 ЖК України передбачає, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, та систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі проживають житловому будинку по вул.Гагаріна,21 в с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області, який є їх спільною сумісною власністю подружжя. В будинку проживає та зареєстрована їх дочка ОСОБА_4, з двома неповнолітніми дітьми, а також їх син ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_6 та трьома неповнолітніми дітьми.

Внаслідок непорозуміння між особами, які проживають в будинку, в 2015 році неодноразово виникали сварки. За результатами таких сварок, до адміністративної відповідальності неодноразово притягувалися як позивачі, та і відповідачка:

- за сварку, яка сталася 03.01.2015року - постановами Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року до адміністративної відповідальності по ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні порушення були притягнуті як позивачка ОСОБА_3 так і відповідачка ОСОБА_4;

- за сварку, яка сталася 30.04.2015року постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.05.2015року до адміністративної відповідальності по ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні порушення була притягнута відповідачка ОСОБА_4;

- за сварку, яка сталася 05.06.2015року - постановами Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.06.2015року та від 16.06.2015року до адміністративної відповідальності по ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні порушення були притягнуті як позивач ОСОБА_2 так і відповідачка ОСОБА_4

З вказаних постанов суду вбачається, що порушення правил співжиття допускалися одночасно як позивачами, так і відповідачкою.

За місцем проживання відповідачка характеризується позитивно, виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, народження 2007 року та Ельвіру, народження 2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави, які передбачені ст.ст.116, 157 ЖК України, для виселення відповідачки з житловому будинку по вул.Гагаріна,21 в с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області.

Не заслуговує на увагу посилання апелянтів на те, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку доказам. Колегія суддів вважає, що суд надав оцінку доказам на підставі всебічного, повного, об»єктивного та безпосереднього їх дослідження відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_7

ОСОБА_8