РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Володарського, 113, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 24.11.2014 року.

Позов обґрунтовує наступним.

24.11.2014 року померла мати позивача ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 була власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Володарського, 113.

Зазначену обставину підтверджує наступним.

Власником будинку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Володарського, 113, був прадід позивача ОСОБА_3, свідоцтво було видане на підставі рішення Токмацької міської ради депутатів трудящих №3 від 11.02.1971 року замість втрачених правовстановлюючих документів. В вище зазначених правовстановлюючих документах спірний будинок зазначений за №111, але протягом строку від його забудови і до теперішнього часу спірний будинок мав наступні №№ - 90, 111, 113.

01.08.1953 року ОСОБА_3 заповів спірний будинок своїй дружині - ОСОБА_4 Малафієвні та донці - ОСОБА_5 Ільїнічні в рівних частинах кожній.

Після смерті ОСОБА_3 в 1954 році, спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Документи про смерть спадкодавця ОСОБА_3 представнику отримати у Відділі Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області не вдалось, в зв'язку з тим, що відповідно до абзацу 2 п.15 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 №1064, витяг з Реєстру про державну реєстрацію смерті видається спадкоємцям померлої особи, якщо родинні стосунки та/або право на спадкування підтверджуються документально, за умови пред'явлення паспорта або паспортного документа. Без рішення суду, документально позивач не може підтвердити родинні стосунки з ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю свідоцтва про народження її баби - ОСОБА_5 та неможливості його відновлення.

Про смерть ОСОБА_3 свідчить копія заповіту спадкоємця ОСОБА_4 від 31.05.1955 №1700, адже відповідно до норм ст.58 Цивільного кодексу УРСР 1922 року, лише власнику майна дозволялось вільно ним розпоряджатись, що свідчить про те, що на момент складання заповіту ОСОБА_4 вже була власником ? частки спірного будинку, який їй заповів її чоловік ОСОБА_3 Також про його смерть свідчить фотознімок його могили.

Після смерті ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4 заповіла належну їй ? частку спірного будинку своїй донці ОСОБА_5.

ОСОБА_4 померла в 1955 році.

Після смерті ОСОБА_4 власником її ? частки спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом стала баба позивача - ОСОБА_5.

Таким чином, ОСОБА_5 стала одноосібним власником спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

ОСОБА_5 померла 03.07.1984 року.

В свідоцтві про смерть прізвище баби позивача записане як Коростельова, яке не є вірним, адже відповідно до копії посвідки про народження №2183433, копій заповітів, вона була ОСОБА_5. Крім того, дошлюбне прізвище її доньки матері позивача, також було ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 спірний житловий будинок у спадщину прийняла її донька та мати позивача ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом, як така, що фактично вступила у володіння спадковим майном, адже на час відкриття спадщини вона проживала у спірному житловому будинку.

ОСОБА_2 померла 24.11.2014 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на спірний житловий будинок.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом першої черги.

Позивач прийняла спадщину за законом після смерті матері як така, котра постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

В теперішній час у позивача виникли складнощі у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок за наступних обставин. Позивач не має змоги отримати свідоцтво про смерть першого власника спірного будинку ОСОБА_3 та наступного співвласника ОСОБА_4 Її мати ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, не зареєструвала своє право власності на спірний житловий будинок, після прийняття його у спадщину.

Зазначені обставини роблять не можливим видачу позивачу нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Вище зазначені обставини порушують права позивача на спадкування за законом та отримання у власність спірного житлового будинку, за захистом яких вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Власником спірного будинку є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на жилий будинок (домоволодіння) від 23.02.1971 року, копією довідки Мелітопольського міжміського Бюро технічної інвентаризації від 29.03.1971 №73.

В вище зазначених правовстановлюючих документах спірний будинок зазначений за №111, але з 1952 року і до теперішнього часу спірний будинок мав наступні №№ - 91, 111, 113, що підтверджується довідкою Комунального підприємства БТІ «Абрис» Токмацької міської ради від 19.10.2015 №590.

01.08.1953 року ОСОБА_3 заповів будинок №90 по вул. Володарського м. Токмака своїй дружині - ОСОБА_4 Малафієвні та донці - ОСОБА_5 Ільїнічні в рівних частинах кожній, що підтверджується копією заповіту від 01.08.1953 №4506.

ОСОБА_3 помер 15.09.1953 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.10.2015 №7.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину, відповідно до ст.429 Цивільного кодексу УРСР 1922 року, чинного на той час.

31.05.1955 року ОСОБА_4 заповіла належну їй ? частку будинку №90 по вул. Володарського м. Токмака своїй донці ОСОБА_5, що підтверджується копією заповіту від 31.05.1955 №1700.

ОСОБА_4 померла 29.11.1955 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.10.2015 №2.

Після смерті ОСОБА_4 власником її ? частки житлового будинку №90 по вул. Володарського м. Токмака в порядку спадкування за заповітом стала баба позивача - ОСОБА_5, відповідно до ст.429 Цивільного кодексу УРСР 1922 року.

Таким чином, ОСОБА_5 стала одноосібним власником житлового будинку в порядку спадкування за заповітом на підставі ст.429 Цивільного кодексу УРСР 1922 року.

Суд дійшов висновку, що в заповітах від 01.08.1953 року та 31.05.1955 року помилково зазначений номер спірного будинку - №90, адже ОСОБА_3 був власником спірного житлового будинку, який на час укладення заповітів мав №91, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на жилий будинок (домоволодіння) від 23.02.1971 року, довідкою Мелітопольського міжміського Бюро технічної інвентаризації від 29.03.1971 №73, довідкою Комунального підприємства БТІ «Абрис» Токмацької міської ради від 19.10.2015 №590.

ОСОБА_5 померла 03.07.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-ЖС №304100 від 03.07.1984 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшов спірний житловий будинок.

Після смерті ОСОБА_5 спірний житловий будинок у спадщину прийняла її донька та мати позивача ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом, як така, що фактично вступила у володіння спадковим майном, на підставі ст.ст.529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, адже на час відкриття спадщини вона проживала у спірному житловому будинку, що підтверджується копією будинкової книги, посвідкою про народження №2183433, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.07.2015 №4, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 30.07.2015 №7, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.07.2015 №0.

ОСОБА_2 померла 24.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №309869 від 24.11.2014 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на спірний житловий будинок.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом першої черги, що сторони не оспорюють.

Родинні відносини позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження (повторним) І-ЖС №342824 від 24.04.1997 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.07.2015 №0, паспортом №СВ 256324 від 16.11.2000 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 30.07.2015 №7, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.07.2015 №0.

Позивач прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на підставі ст.ст.1261, 1268 ч.2 Цивільного кодексу України як така, котра постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї, що підтверджується копією будинкової книги, копією паспорта №СВ 256324 від 16.11.2000 року.

В теперішній час у позивача виникли складнощі у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, які роблять не можливим видачу позивачу нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Вище зазначені обставини порушують права позивача на спадкування за законом та отримання у власність спірного житлового будинку, за захистом яких вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд встановив, що право власності на спірний житловий будинок правомірно перейшло до ОСОБА_2, після смерті якої воно перейшло до її доньки позивача у справі, в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Токмацької міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за закономзадовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Володарського, 113, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 24.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: