АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7438/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

іменем України

27 жовтня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадщину, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зміну черговості одержання права на спадщину.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її цивільний чоловік - ОСОБА_6, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках і проживала однією сім'єю з вересня 2002 року до дня його смерті, встановити даний факт та надати їй, як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування; усунути відповідачів від права спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6 (а.с. 29 - 31).

Під час розгляду справи до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача було залучено ОСОБА_2 (а.с. 111).

В судовому засіданні першої інстанції представник позивачки позов підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові.

Справу розглянуто за відсутності відповідачів. Судові повістки, направлені за їх можливою адресою місця проживання в державі Ізраїль, повернулися до сулу із відміткою пошти про те, що адресати вибули (а.с. 114).

Третя особа ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивачка не перебувала у фактичних шлюбних стосунках зі спадкодавцем, сини спадкодавця, - ОСОБА_5, та ОСОБА_5, є неналежними відповідачами, оскільки не прийняли спадщину.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2015 року позов задоволено частково. Суд встановив юридичний факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилася у цивільному шлюбі та постійно проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю з вересня 2002 року по АДРЕСА_1 до дня його смерті12 липня 2012 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення районного ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші особи, що брали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судовим розглядом встановлено, що в 1999 році колишня дружина ОСОБА_6,ОСОБА_7 розірвала з ним шлюб і разом з їх синами, відповідачами у справі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виїхала на постійне проживання до держави Ізраіль.

У 2002 році ОСОБА_6 привіз до спірного будинку по АДРЕСА_1, позивачку ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою, зі згоди своєї матері та брата, які були співвласником будинку та вселив її з дочкою до будинку і з цього часу постійно проживав з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних стосунках однією сім'єю до моменту своєї смерті12 липня 2012 року.

Протягом цих десяти років ОСОБА_6 і ОСОБА_3 мали спільний бюджет, який складався з пенсії ОСОБА_6 і заробітної плати ОСОБА_3 та вели спільне господарство.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 ставила питання про вирішення спору про право, - зміну черговостіспадкування, усунення від спадкування, шляхом встановлення факту, проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності відповідачів безпідставні.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Спадкування за законом здійснюється почергово.

За відсутності заповіту, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом

мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем п'ятої черги, суд правомірно розглянув позов до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_5 які є діти спадкодавця та є спадкоємцямипершої черги.

Задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив обставин доведеності факту, щоспадкодавець ОСОБА_6 проживав з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних стосунках однією сім'єю з вересня 2002 року до моменту своєї смерті, що підтверджується поясненнями позивачки, свідків допитаних в судовому засіданні першої інстанції, письмовими доказами, відео та фото матеріалами.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -