Справа № 489/2574/15-ц
Номер провадження 2/489/1564/15
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), ОСОБА_3 (далі-відповідач 2) про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності,

встановив

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного життя з дружиною нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності його дружині, збільшилось. Відповідні збільшення вважає об'єктом спільної сумісної власності.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.06.2015 просив суд визнати об'єкти, розташовані на території нерухомого майна за адресою: вул. Ген. Свиридова, 15 в м. Миколаєві об'єктами спільної сумісної власності, а саме: "д"- прибудова до літньої кухні, "К"- душ, "М"- гараж, №10,11-огородження, №II - споруджений.

09.06.2015 до суду від представника відповідача 1 надійшло заперечення, в якому зазначається, що перелічені позивачем об'єкти не є такими, що створені за час спільного життя позивача з дружиною.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволені позову.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явилася.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

21.07.1978 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.

07.07.1994 ОСОБА_5 з однієї сторони, що діяв в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з іншої сторони був укладений договір дарування та посвідчений державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_8

Згідно зазначеного договору ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_7 прийняла у дар 68/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд за адресою: вул. Ген. Свиридова, 15 в м. Миколаєві.

11.02.2000 на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради замість договору дарування від 07.07.1994 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок , за яким 50/100 житлового будинку за адресою: вул. Ген. Свиридова, 15 в м. Миколаєві належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді 50/100 частки вказаного житлового будинку.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 23-25 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу на підставі договору дарування.

Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно одного з подружжя за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, воно може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ст. 190 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 186 ЦК України).

В даному випадку об'єкти: "д"- прибудова до літньої кухні, "К"- душ, "М"- гараж, №10,11-огородження, №II - спорудження є частиною складного майна (речі), а саме житлового будинку. Вказані об'єкти не є відокремленими і не є окремими об'єктами права власності.

Таким чином, позивачем заявлено вимогу про визнання спільною сумісною власністю такого майна, яке не є відокремленим і не є самостійним об'єктом права власності. Позивачем не заявляється вимога про визнання об'єктом права спільної сумісної власності частки будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належала його дружині, із доведенням, що її вартість істотно збільшилась внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 57, 158, 169, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 57, 60, 63, 66, 68, 70, 72 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв