Справа № 755/7125/15-ц
У х в а л а

"15" квітня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Так, звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні квартирами, які належать їм на праві спільної сумісної власності набутого у шлюбі та просить, зокрема, зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні квартирами.

Однак, разом з тим, позивач просить зобов'язати відповідачку передати позивачу у постійне володіння та користування одну із квартир, що передбачає собою вимогу щодо права володіння нерухомим майном, при цьому, позивачем не ставиться питання про поділ спільного майна подружжя, чи вирішення питання щодо права власності, а тому вимоги щодо передачі у володіння та користування квартирою потребує додаткового захисту в розумінні Цивільного кодексу України із застосуванням правових норм до цих правовідносин.

Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Так, позивач вказав, що спірні квартири були придбані за його власні кошти, проте жодного доказу на підтвердження цих обстави суду не надано.

Відповідно до вимог ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна зокрема, містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимог п.6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не надано всіх доказів, які підтверджують кожну обставину, викладену в позові, зокрема доказів, які підтверджується, що відповідачка порушує права позивача у праві користування його майном (звернення до житлової організації, акти, складені працівниками житлової організації, тощо).

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: