Справа №: 343/2098/15-ц
Провадження №: 2/0343/957/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача - ОСОБА_3, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги в розмірі 800 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2000 року між нею, ОСОБА_2, та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Тяпчанській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за № 13.

Від спільного проживання у них 23.04.2001р. народився син - ОСОБА_4.

Не зважаючи на те, що офіційно вони з відповідачем перебувають у шлюбі, фактично вони проживають окремо. Сімейні стосунки не складаються уже протягом тривалого часу. Ні матеріальним забезпеченням, ні вихованням сина відповідач не цікавиться. Знаючи, що неповнолітній син потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків.

Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа. Вже протягом декількох років має офіційну постійну роботу у Чеській Республіці, отримує солідний дохід і має можливість надавати матеріальну допомогу синові, однак добровільно цього не робить.

Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться, тому може надавати фінансову допомогу синові.

Враховуючі вказані обставини, просить суд при ухваленні рішення по даній справі стягнути з відповідача кошти (аліменти) на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн.

Представник позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_5 ( угода про надання правової допомоги а.с.7-8) в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача - ОСОБА_3, наї користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 550 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на надання правової допомоги в розмірі 400 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав в повному об"ємі, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 550 грн. Додатково пояснив, що він, як батько, надавав і буде надавати допомогу синові ОСОБА_6. Він офіційно не працює, а відповідно і немає постійного доходу.

Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов з врахуванням зменшення позовних вимог підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народився 23.04.2001 року син ОСОБА_6 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про одруження, І-НМ №046190 від 09.11.2000р. (а.с.5), копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, І-НМ №125217 від 25.06.2001р. (а.с.6).

Судом встановлено, що між сторонами погіршилися стосунки, вони проживають окремо, авідповідач матеріальної допомоги в достатній мірі на утримання неповнолітнього сина не надає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітнього дитини є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_3, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_2, про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей , кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_2, матеріальне становище відповідача ОСОБА_3, те, що він працює у Чеській Республіці, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону , а також те, що доказів щодо наявності у відповідача стабільного заробітку не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88,208, 209, 215, 218, 367 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_3, 23.06.1977р.н., на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 550 (п"ятсот п"ятдесять) гривень 00 коп., щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 06 жовтня 2015 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487.20 гривень судового збору .

Стягнути із ОСОБА_3на користь ОСОБА_2, 400,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя