Справа №463/72/15-ц
Провадження № 2/463/601/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

при секретарі - Козак М.В.,

з участю представника позивача - Заставної О.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача, третьої особи, розмір яких збільшив заявою від 29.04.2015 року, та просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 27.06.2007 року № б/н - двокімнатний будинок, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19 кв.м., розташований за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою 21.05.1999 року, за реєстровим № 2-1632, належить іпотекодавцю: ОСОБА_3; для погашення заборгованості за кредитним договором від 27.06.2007 року № 0, додаткової угоди № 1 від 30.11.2009 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, в розмірі 510254 грн. 77 коп., що складається з тіла кредиту в сумі 296205 грн. 58 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 173603 грн. 16 коп., при цьому, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну для продажу предмета іпотеки згідно заставної вартості предмету іпотеки в розмірі не нижче 292082 грн., також просить стягнути судові витрати.

Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 27.06.2007 року № 0, додаткової угоди № 1 від 30.11.2009 року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року) та ОСОБА_4, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 20 тис. доларів США під 13,5% річних на строк з 27.06.2007 року по 27.06.2022 року. Однак, позичальником взяті на себе зобов'язання по поверненні кредиту та сплати відсотків у строки визначені графіком не виконувалися належним чином, у зв'язку з чим у Банку виникли підстави для дострокового стягнення суми кредиту на підставі п.6.1.2 кредитного договору.

Крім цього, виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за умовами кредитного договору було забезпечено договором іпотеки від 27.06.2007 року, укладеним між банком та відповідачем ОСОБА_3, шляхом передачі в іпотеку двокімнатного будинку, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., розташованого за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право на спадщину перебуває у власності відповідача.

У зв'язку із порушенням зобов'язань забезпечених іпотекою, позивач надіслав відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобов'язання від 11.11.2014 року, проте така була залишена нею без належного реагування та на даний час заборгованість не погашена, її розмір становить 510254 грн. 77 коп. А тому, просить позов задоволити, звернувши стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним вище, доповнила, що на даний час рішенням суду стягнуто із основного боржника заборгованість за кредитним договором, однак така не погашена, рішення суду на даний час не виконане, а тому існують підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, що передбачений Законом України «Про іпотеку».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив відносно позову, суду пояснив, що спірне нерухоме майно, що перебуває у власності його довірителя - двокімнатний будинок, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., розташований за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, на момент передачі в іпотеку в забезпечення виконання умов кредитного договору від 27.06.2007 року, уже перебувало в іпотеці на підставі іншого договору, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк», а відтак дана іпотека є наступною, і звернення стягнення на предмет наступної іпотеки без згоди попереднього іпотекодержателя призведе до порушення норм Закону України «Про іпотеку». Крім цього, звернув увагу, що з приводу заборгованості за кредитним договором судом уже розглядався спір, і рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.09.2013 року, яке набрало законної сили і перебуває на виконанні, з основного боржника ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором за період, який охоплюється даним позовом. А тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в жодне судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд у задоволенні позову відмовляє з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року) та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту від 27.06.2007 року № 0 (а.с.6-11) з додатком № 1 «Графік погашення кредиту» (а.с.12-14), додаткову угоду № 1 від 30.11.2009 року про зміну схеми погашення кредиту та номеру кредитного договору з № 0 на № 1 з додатком № 1(а.с.15-22), відповідно до умов яких Банком надано позичальнику споживчий кредит для власних цілей в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних на строк до 27.06.2022 року.

При цьому, пунктом 1.2.2 кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору.

Крім цього, пунктом 6.1 кредитного договору передбачено право банку у випадку порушення виконання зобов'язання позичальником за умовами кредитного договору, визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2 цього Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч.2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено безспірно в судовому засіданні Банк свої зобов'язання за умовами кредитного договору виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 20 000 доларів США. В той же час ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, кредит та проценти за користування кредитом не погашав у розмірі та строки передбачені Графіком, у зв'язку із чим утворилася заборгованість.

У зв'язку із наведеним, за позовом позивача, рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.09.2013 року з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором, що станом на 04.06.2013 року становила 138699,98 грн. На даний час рішення суду звернуто до примусового виконання, однак не виконане, заборгованість не стягнута.

Як вбачається з довідки та представленого розрахунку заборгованості (а.с.97-100), станом на 22.04.2015 року свої зобов'язання за умовами кредитного договору ОСОБА_4 не виконав, розмір заборгованості становить в гривневому еквіваленті 510254,77 грн.

Водночас, судом встановлено, що в забезпечення виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за умовами кредитного договору від 27.06.2007 року № 0, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 27.06.2007 року (а.с.23-28), відповідно до умов якого відповідач передала Банку в іпотеку належний їй на праві власності двокімнатний будинок, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19 кв.м., розташований за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1 та зобов'язалася відповідати цим майном перед Банком, в межах його вартості на момент проведення оцінки в розмірі 292082,0 грн., у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за умовами кредитного договору.

Ст.3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.12 Закон України «Про іпотеку») в один із визначених Законом способів, зокрема шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (ст. 41 Закону України «Про іпотеку»).

В той же час, ч.ч.3-6 ст.13 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки наступним іпотекодержателем попередній іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед попереднім іпотекодержателем ще не настав. Якщо попередній іпотекодержатель не скористався цим правом, попередня іпотека є дійсною до повного задоволення вимоги попереднього іпотекодержателя за основним зобов'язанням, а право власності на предмет іпотеки переходить до нового власника разом з обтяженням цього майна попередньою іпотекою.

Попередній іпотекодержатель має право на підставі письмової заяви припинити звернення стягнення на предмет іпотеки, ініційоване наступним іпотекодержателем, якщо таке стягнення матиме наслідком неповне задоволення вимог попереднього іпотекодержателя. У цьому разі вимоги наступного іпотекодержателя підлягають задоволенню після звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем і після повного задоволення його вимог, забезпечених іпотекою.

У разі звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем наступний іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед наступним іпотекодержателем не настав.

При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог.

Як вбачається з п.1.3 договору іпотеки від 27.06.2007 року (а.с.24), на момент укладення цього договору, предмет іпотеки - двокімнатний будинок, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., розташований за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, уже перебував в попередній іпотеці АКІБ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 18.08.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Кушнерик Н.П. за реєстровим № 3447.

Однак, на неодноразову вимогу суду, позивач в порушення положень ст.60 ЦПК України не представив суду жодних доказів про те, що попередній іпотекодержатель за умовами договору іпотеки від 18.08.2006 року дав свою згоду на звернення стягнення за наступним договором іпотеки, або що вимоги іпотекодерджателя за попереднім договором іпотеки є погашеними, або про те, що кредитне зобов'язання, яке забезпечувалося попередньою іпотекою є виконаним.

За таких обставин, хоча судом і встановлено право позивача на отримання відшкодування внаслідок невиконання боржником кредитного зобов'язання за умовами кредитного договору від 27.06.2007 року № 0 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатний будинок, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., розташований за адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, однак Законом України «Про іпотеку» передбачено обмеження реалізації такого права лише після задоволення вимог попереднього іпотекодержателя, або за згодою такого.

А оскільки позивачем перед судом вказаних обставин не доведено, і такі судом в ході судового розгляду не встановлено, суд приходить до висновку про неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення виконання вимог наступного іпотекодержателя до моменту виконання вимог попереднього іпотекодержателя, а відтак з цих підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про неможливість задоволення позову з тих підстав, що матиме подвійне стягнення за двома судовими рішеннями, оскільки на даний час встановлено, що рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.09.2013 року не виконане, позичальник свої зобов'язання за умовами кредитного договору не виконав, а відтак існують підстави для настання обов'язку відповідача, як іпотекодавця нести відповідальність за невиконане зобов'язання в межах вартості предмету іпотеки.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Грицко Р.Р.