Справа № 159/4578/15-ц Провадження № 22-ц/773/1570/15 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Категорія: 50 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М. ,

суддів - Матвійчук Л.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі Губарик К.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою відповідача на рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 06.03.2007 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею. Домовленості про спосіб утримання неповнолітніх дітей з відповідачем не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, тому постійного доходу не має. Кошти, які ОСОБА_2 заробляє від неофіційної підприємницької діяльності, він скеровує на себе та на розвиток свого бізнесу.

Зазначає, що відповідач аліментів не сплачує, є особою працездатного віку, непрацездатних членів сім'ї на своєму утриманні він не має, від підприємницької діяльності має значний дохід, а тому він спроможний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі не менше 1500 грн. на кожну дитину.

Просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 16.09.2015 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернено до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 500 грн. на кожну дитину.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів змінити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 06.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.03.2007 року (а.с.2).

Від подружнього життя у сторін народились діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження від 27.07.2000 року та від 29.09.2003 року, які перебувають на утриманні матері позивача по справі ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 як батько і позивач ОСОБА_1 як мати неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_5, зобовязані утримувати останніх до досягнення ними повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не має постійного доходу, його дохід є не регулярним, а тому суд дійшов правильного висновку про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції при визначені розміру аліментів, всупереч зазначеній нормі закону, не було враховано в повній мірі матеріальне становище платника аліментів, який має мінливий непостійний заробіток, та його реальну спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі (2000 грн. щомісячно на обох дітей). Судом не взято до уваги те, що (як визнає сама позивачка) він надає частково матеріальну допомогу на утримання дітей у вигляді покупок їм продуктів, одягу, предметів культурного розвитку (фотокамери вартістю 15000 грн. для сина) тощо.

Враховуючи, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків, участь батьків в утриманні дитини має бути співмірною, тому з урахуванням того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, стягуваних з відповідача в користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_5, слід зменшити до 750 грн. щомісячно, який буде достатнім для забезпечення нормального функціонування організму дітей і задоволення основних їх соціальних і культурних потреб, що відповідає положенням ст. 182 СК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував не всі обставини, які впливають на вирішення питання щодо розміру аліментів, а тому рішення суду в цій частині на підставі ст. 309 ЦПК України через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права слід змінити.

Оскільки в іншій частини рішення суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 не оскаржується, тому воно колегією суддів у відповідності до положень ст. 303 ЦПК України не підлягає перегляду і його в решті слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року в даній справі в частині розміру стягуваних аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 24 травня 1976 року в селі Собатин Іршавського району Закарпатської області, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 750 (сімсот пятдесят) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: