Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/288/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2015 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Боголюбової Л.М.,

при секретарі Коломієць Л.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.11.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання.

Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав.

В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 12.01.2015 року має заборгованість 15190,10 грн., що складається :

- 3796,40 грн. заборгованість за кредитом;

- 6586,68 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом,

- 4807,02 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4615,08 грн., яка була задоволена судовим наказом Красилівського районного суду від 28.11.2008 року, тому заборгованість становить 10575,02 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг також нараховано 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 528,75 грн. штрафу (процентна складова), які також просить стягнути з відповідача, а всього разом 11353,77 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі

11535,77 грн. за кредитним договором № б/н від 29.11.2007 року та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задовольнити.

Представник відповідача заявлені вимоги не визнав, подавши письмові заперечення, просить застосувати строки позовної давності.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає з адоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 29.11.2007 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перестала виконувати щомісячні зобов»язання з погашення кредиту з 31.12.2007року.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Згідно укладеного договору строк дії виданої картки становить листопад 2008 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4 ст.267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.1,3 ст.264 ЦК України). Доказів того, що відповідач після закінчення терміну дії картки проводив будь які платежі для погашення отриманого кредиту суду не надано.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

У зобов»язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Якщо боржникові надається пільговий стаж для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У даному випадку строк виконання зобов»язання сплинув в листопаді 2008 року, а позов до суду пред»явлено в лютому 2015 року, тобто строки позовної даності пропущені.

Окрім того доказів того, що на ім»я відповідача була перевипущена нова кредитна картка банком суду не надано.

Сам позивач зазначає, що 28 листопада 2008 року було винесено судовий наказ про стягнення з відповідачки заборгованості перед банком. З того часу до пред»явлення позову до суду пройшло більше трьох років.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У справі відсутні докази того,що відповідно до ст. 259 ЦК України сторони домовились про збільшення позовної давності. Пройшло більше трьох років з моменту останьої проплати тобто з 28.12.2007року та з моменту закінчення договору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 258, 261, 526, 1054,1050 ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити за пропуском строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_3