Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015 Справа №607/12994/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретарів Мандзія В.П., Паюка М.М.,

позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дитини, визначення графіка побачень дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дитини, визначення графіка побачень дитини з батьком. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 серпня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час перебування у шлюбі в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, як і батько, зареєстрований по АДРЕСА_2. При розірванні шлюбу Тернопільським міськрайонним судом не було визначено місця проживання дитини після розлучення. Відповідач проживає окремо від сина у двохкімнатній квартирі, має іншу родину, в якій виховують двох дітей: доньку теперішньої жінки відповідача та їхню спільну новонароджену дитину. Фактично син проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. 16 листопада 2013 року відповідач підняв на ОСОБА_1 руку в присутності дитини. Зі струсом головного мозку вона була госпіталізована до лікувального закладу. Незважаючи на весь негатив, позивач увесь цей час сприяла побаченням батька і сина, оскільки розуміє, що для повноцінного розвитку дитині потрібні і батько і матір. Дозволяла брати ОСОБА_4 до себе на день, однак відповідач хотів регулярно брати дитину до себе на АДРЕСА_2 з ночівлею. 23 травня 2014 року відбулося засідання опікунської ради, під час якого сторони вирішили позмінно займатися сином. Протягом двох літніх місяців дитина була в рівній мірі то з позивачем, то з відповідачем. Під час цього спілкування ставлення Віті, під впливом батька, змінилося. Після відвідувань оселі батька, дитина кидається на матір і бабусю з кулаками, кричить, різними способами демонструє неповагу до них. За вказаних обставин, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його матір'ю - ОСОБА_1 уАДРЕСА_1, а також визначити графік побачень дитини з батьком у присутності матері та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з пістав, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Вважають, що в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини спір відсутній, так як ОСОБА_3 погоджується з тим, що їх з позивачем малолітній син проживав разом з матір'ю ОСОБА_1 З приводу встановлення графіка побачень дитини з батьком просили врахувати їх позицію, викладену в запереченнях, оскільки вважають, що їх варіант графіку побачень відповідає інтересам дитини.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тернопільської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, а також висновок про встановлення графіку побачень батька з сином.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є подругою позивача. 06 вересня 2014 року вони з ОСОБА_1, батьком її сина і його новою дружиною прогулювалися з дітьми. ОСОБА_1 в розмові просила колишнього чоловіка надати їй можливість погуляти з дитиною, але він відмовив, намагався спровокувати скандал. Його теперішня дружина сказала, шо вона буде бачитись із сином по графіку. Зі слів позивача, свідку відомо, що батько забрав хлопчика і не повернув його матері, однак втрутився орган опіки і піклування та зобов'язав ОСОБА_3 повернути дитину ОСОБА_1. Під час прогулянки хлопчик поводився нормально, спілкувався, він самостійно, без будь-якого примусу зі сторони батька, пішов з ним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1. Їй відомо, що спочатку сторони жили гарно, а потім відносини між ними зіпсувалися. З липня 2014 року хлопчика не було, ОСОБА_1 плакала, розповідала, що батько забрав його на відпочинок і не повернув. На даний час дитина проживає з матір'ю і бабусею, батька біля дитини свідок не бачить. Під час спільного проживання сторін відносини в сім'ї складалися добре, конфліктів між ними не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, вони разом виросли, продовжують дружити, ходять в гості один до одного, їхні діти відвідуюь один садочок. Їй відомо, що ОСОБА_3 забрав дитину від матері і не повернув, про це їй розповіла позивач. Коли її не було вдома, відповідач забрав речі дитини, іграшки, свідок бачила, як він їх виносив. Хлопчик в присутності матері поводить себе адекватно, дитина прислухається до матері, в них налагоджені близькі стосунки. Батька хлопчика свідок бачить рідко, на прогулянки з дитиною ОСОБА_1 виходила одна. Їй відомо про встановлення графіку побачень дитини з батьком, але відповідач поза графіком приходить в садочок, який відвідує його син. Коли ОСОБА_3 приходив до сина, дитина з ним не розмовляла, батько просто ходив за хлопчиком вслід.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є матір'ю позивача ОСОБА_1. Після одруження її дочки з ОСОБА_3 в них народився син - ОСОБА_4. Спочатку сім'я жила нормально, разом виховували дитину. Після розлучення батько забрав хлопчика на відпочинок в Карпати, а після повернення зібрав речі дитини і повідомив, що опікунська рада вирішить, як опікуватись дитиною. Після цього не дозволяв матері бачитись із сином і не повертав його. На даний час графік, встановлений органом опіки та піклування, відповідачем дотримується, він приходить до дитини, вони ходять на прогулянки разом з сином. Після повернення від батька дитина поводиться нормально, ОСОБА_3 є добрим батьком для її онука. Вважає, що батьки повинні виховувати сина разом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11. суду пояснила, що вона працює завідуючою Тенрнопільським дошкільним навчальним закладом №29 м.Тернополя. Даний садочок з вересня 2014 року відвідує син сторін - ОСОБА_4. Здебільшого приводить дитину мама, дуже рідко забирає бабуся. Батько раніше приходив, як тільки дитина почала відвідувати садочок, всупереч графіку. В основному батько приходив відвідувати хлопчика, коли діти грались на вулиці, іноді в роздягальні спілкувався з сином. На зауваження працівників садочку щодо відвідування сина в дошкільному закладі говорив, що розуміє їх зауваження, але він має право на побачення із дитиною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є знайомим позивача. Влітку 2014 року на прохання ОСОБА_1 він приходив забирати разом з нею її сина ОСОБА_4 від батька. Дитина була брудною, одяг мав жахливий вигляд. Вони приїхали до відповідача після засідання опікунської ради, однак дверей у квартиру, де живе колишній чоловік позивача їм не відкривали, зробили це після телефонного дзвінка. Дитину збирали близько години.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_3 Останній є відповідальним батьком, після розлучення із позивачем він кожного дня брав сина ОСОБА_4 на прогулянки. Коли позивач переїхала з сином в м.Луцьк, відповідач передавав для сина подарунки або ж їздив туди для того, щоб провести з ним вихідні. Така його поведінка була і тоді, коли позивач переїхала проживати в м Кременець. Коли хлопчик залишався жити в них вдома, він був радісним, ніколи не сумував за мамою, не згадував її. В липні 2014 року позивач почала звинувачувати відповідача у тому, що той налаштовує дитину проти неї, що не відповідає дійсності. Після того, як вони з дітьми повернулися з Карпат працівники органу опіки повідомили його про те, що визначать графік побачень сина з батьком, а тому ОСОБА_3 забрав ОСОБА_4, хотів з ним побути, а після засідання опікунської ради - 19 вересня 2014 року повернув матері, однак приходить в садочок, який відвідує його син.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є хресним батьком сина сторін ОСОБА_4. З позивачем та відповідачем знайомий, ОСОБА_3 він знає давно, з ОСОБА_1 познайомився перед їхнім одруженням. Про конфліктну ситуацію, яка виникла між сторонами у зв'язку з відібранням дитини батьком в матері йому нічого невідомо. Останній раз хлопчика бачив рік тому, коли приходив до відповідача.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є сестрою дружини відповідача і часто в них гостює. Була свідком того, як вони разом із сином відповідача ОСОБА_4 проводили разом час. Між ними гармонічні стосунки, дитина виглядає щасливою. Про конфлікт між сторонами стосовно дитини їй відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що відповідач по справі є її зятем. Він є позитивним у всьому, дуже добре відноситься до свого сина ОСОБА_4. Влітку минулого року хлопчик проживав у батька, свідок залишалась з ним. Кожно тижня один-два рази свідок буває в гостях у своєї дочки, останній раз сина сторін ОСОБА_4 бачила там влітку 2014 року. Їй відомо, що ОСОБА_3 ходить в садочок, який відвідує його син, але при зустрічах з ОСОБА_4 обов'язкова присутність когось із працівників.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 20 вересня 2011 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками записано: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №607/14180/13-ц від 20 серпня 2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 лютого 2011 року відділом РАЦСу Тернопілсьького міського управління юстиції.

Згідно довідки №1410 від 31 липня 2014 року, виданої ДП «Наш дім 3», ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1. До складу її сім'ї входять: ОСОБА_10 - мати, ОСОБА_4 - син, який проживає без реєстрації.

Вищевказана квартира АДРЕСА_1, в якій проживає позивач разом із сином, належить ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 13 липня 1999 року, видане Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці.

Як вбачається із довідки №04/66 від 05 березня 2014 року, виданої ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 працює у даному товаристві з 21 лютого 2011 року по день видачі довідки та обіймає посаду провідного експерта (з продажу, роздрібний бізнес) Відділення №5.

З довідки №18 від 02 грудня 2013 року, виданої Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги, слідує, що ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікування лікаря-нарколога з 19 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

Відповідно до довідки №205 від 11 вересня 2014 року, виданої амбулаторно-поліклінічним відділенням Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_1 на диспансерському обліку не знаходиться і ознак психічного захворювання не виявляє.

Згідно довідки від 12 вересня 2014 року, виданої Тернопільським обласним наркологічним диспансером, ОСОБА_1 на диспансерном обліку в КУТОР «ТОНД» з приводу розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів не перебуває.

Як слідує із акту, складеного 19 вересня 2014 року працівниками ДП «Благоустрій-1», дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент обстеження знаходилась за адресою в будинку АДРЕСА_2. На момент обстеження в квартирі разом з дитиною перебували молода жінка з трьохмісячною дитиною та її мама.

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_2, складеного працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей з метою вивчення умов проживання й виховання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі чисто, затишно, світло. Помешкання добре вмебльоване. Дитина спить на мінідиванчику у вітальні. Має багато іграшок. На час обстеження хлопчик перебував у батька.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, у квартирі створено умови. Дитина з мамою мають окрему кіманту, в якій світло, чисто, затишно, є багато іграшок.

Згідно висновку Органу опіки та пілкування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Тернопілсьької міської ради №1076 від 5 листопада 2014 року, враховуючи вік дитини та її інтереси, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до 6-го Принципу Декларації прав дитини від 20 листопала 1959 року (резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові на це обставини, бути розлученою з матір'ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст.161 СК України,якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що малолітній син сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з мамою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1. Позивач створила належні умови для проживання, виховання та розивтку дитини, дбайливо ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. Обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю, в судовому засіданні не здобуто. Таким чином, враховуючи викладені вище доводи, зважаючи на неприязні стосунки, які існують між сторонами, діючи виключно в інтересах дитини, суд приходить до переконання, що місце проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 2, 3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про участь батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1145 від 19 листопада 2014 року, захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити побачення батькові ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в такі дні: І-ІІІ субота місяця з 18.00 год. до 20.00 год; ІІ-ІV неділя місяця з 17.00. год. до 19.00 год. Побачення мають відбуватися в присутності матері дитини, на нейтральній території. В день народження дитини побачення попередньо узгоджуються між батьками. Зобов'язано ОСОБА_3 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов'язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. ОСОБА_1 зобов'язано поважати батьківські права ОСОБА_3, не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадах, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (частина 1, 2 ст.159 СК України)

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд вважає за доцільне встановити ОСОБА_3 графік побачень з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які здійснювати в присутності матері ОСОБА_1 на нейтральній території в такі дні: першу та третю суботу місяця з 18.00 год. до 20.00 год.; другу та четверту неділю місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; в день народження дитини побачення попередньо узгоджуються між батьками. Такий графік побачень сина з батьком відповідає в першу чергу інтересам дитини, віку малолітнього сина сторін, а також поведінці батьків дитини. При цьому суд бере до уваги те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу участі відповідача у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Останній влітку 2014 року, без відома матері дитини, забрав особисті речі та іграшки їх сина по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2, де залишив проживати малолітнього ОСОБА_4, не надаючи можливості позивачу реалізувати свої батьківські права. Крім того, ОСОБА_3 не виконує встановленого органом опіки та піклування графіка побачень дитини з батьком, без відома позивача приходить в садочок, який відвідує їх син, що в судовому засіданні підтвердили свідки. Таким чином, відповідач перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити ОСОБА_3 графік побачень з сином ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, які здійснювати в присутності матері ОСОБА_1 на нейтральній території в такі дні: першу та третю суботу місяця з 18.00 год. до 20.00 год.; другу та четверту неділю місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; в день народження дитини побачення попередньо узгоджуються між батьками.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська