АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1305/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2985/15Головуючий у 1-й інстанції Хоменко О. А. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.

при секретарі:Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі представника Газдєєвої Анни Олегівни

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

Свої вимоги мотивувала тим, що 11.12.2014 року ОСОБА_4 уклала з відповідачем договір-заяву № 331832/266743/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 7 міс. в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1 вказаного Договору-заяви - вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 у сумі 3900,00 грн. на строк з 11.12.2014 року по 11.07.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит".

Станом на 24.07.2015 року депозитний вклад за договором № 331832/266743/7-14 від 11.12.2014 року в розмірі 3900,00 доларів США не повернуто.

Прохала стягнути на її користь з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму депозитного вкладу в розмірі 3900 доларів США та суму моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (м.Київ, вул. Артема,60) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1) суму депозитного вкладу у сумі 3900,00 доларів США (еквівалент у гривнях - 85839,00 грн. (вісімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять дев'ять гривень).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,61 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач, у зв'язку з чим його представник оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2014 року ОСОБА_4 уклала з відповідачем договір-заяву № 331832/266743/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 7 міс. в іноземній валюті.

Згідно з пунктом 1 вказаного Договору-заяви - вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 у сумі 3900,00 грн. на строк з 11.12.2014 року по 11.07.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит".

Станом на 24.07.2015 року депозитний вклад за договором № 331832/266743/7-14 від 11.12.2014 року в розмірі 3900,00 доларів США не повернуто.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_4 та правильності висновків місцевого суду, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п. 3.3 Положення Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12,2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Статтею 1058 ч. 1 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки згідно вимог ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для її задоволення немає.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Розгляд справи проведений місцевим судом з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі представника Газдєєвої Анни Олегівни - відхилити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : (підпис) Ю.М. Винниченко

Судді: (підпис) Г.Л.Карпушин (підпис) В.І.Корнієнко

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.М.Винниченко