Провадження № 6/742/129/15
Єдиний унікальний № 742/4009/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд в складі головуючого судді Коваленко А.В., за участю секретаря Гапоненко Л.М., розглянувши подання старшого державного виконавця Москальової О.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України гр.ОСОБА_1,-

встановив:

Старший державний виконавець Москальова О.М звернулася до суду з поданням погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції в якому зазначає, що на виконанні у відділі держаної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-29 від 21.01.2003 року виданий Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, по якому відкрито виконавче провадження.

З часу відкриття виконавчого провадження боржником жодної суми в рахунок погашення боргу добровільно сплачено не було. Державний виконавець зазначає, що таким чином боржник від виконання своїх зобов"язань ухиляється, борг не сплачує. В зв"язку з чим і просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов"язань за судовим рішенням.

В судове засідання старший державний виконавець Москальова О.М. не з»явилася , але попередньо надала суду заяву в якій підтримує заявлені вимоги та просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволення з наступних підстав.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом по справі встановлено, що на виконанні у ВДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції знаходяться виконавчий лист № 2-29 від 21.01.2003 року виданий Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно.

Постановою від 14.03.2003 року старшого державного виконавця ВДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-29 від 21.01.2003 року виданим Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв»язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження».

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань, а твердження державного виконавця про те, що несплата боргу і є ухиленням від виконання зобов"язань, є лише його припущенням, то у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Коваленко А.В.