У Х В А Л А

Справа № 183/4612/14 № 2/183/3259/15

22 жовтня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Юр'євої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 410 147,35 грн.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представником позивача ОСОБА_3 заявлено клопотання про забезпечення позову та надана заява від позивача ОСОБА_1 про накладення арешту на автомобіль марки LEXUS RX400H, 2006 року випуску, державний номер АЕ 7404В (тип1), який належить на праві власності ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідач по справі ОСОБА_2 не добросовісно користується своїми конституційними правами, постійно ухиляється від контактів з позивачем ОСОБА_1, застосовуючи при цьому заходи по приховуванню майна та коштів, з єдиною метою не сплачувати борг.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищезазначений автомобіль, з урахуванням подання в подальшому зустрічного позову про визнання недійсним договору позики, оскільки відповідач на час складання договору позики мав захворювання, повязане з центральною нервовою системою, а саме, діагноз: ОНКМ по ішемічному типу, вираженій правосторонній геміпарез, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого ОСОБА_2. Крім того, вказаний автомобіль був придбаний відповідачем за кредитним договором і знаходиться у заставі банку, тому ніяких можливостей у відповідача розпоряджатися даним автомобілем не має.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову та згідно до ч. 3 цієї ж статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із способів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Відповідно до п. 3 даної Постанови Пленуму Верховного Суду України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, відповідно до п. 4 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на автомобіль, так як вважає її необґрунтованою, оскільки суду не надано відомостей стосовно вартості автомобіля марки LEXUS RX400H, 2006 року випуску, державний номер АЕ 7404В (тип-1), який належить на праві власності ОСОБА_2, тим самим позбавляючи суд можливості визначити відповідність, співрозмірність виду і розміру забезпечення позову з позовними вимогами, так як позовні вимоги випливають із зобовязальних правовідносин.

Представник позивача не надав жодних доказів, які б свідчили про можливість відчуження відповідачем зазначеного автомобіля.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 03 вересня 2015 року суддею Березюк В.В. по даній справі за ідентичною заявою про забезпечення позову, в задоволенні якої позивачу ОСОБА_1 про накладення арешту на зазначений автомобіль, кий знаходиться у власності відповідача ОСОБА_2, було відмовлено. Ця Ухвала набула законної сили. Додаткових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищезазначений автомобіль суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 і заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Розяснити позивачу та його представнику про те, що вони не позбавляються права повторно звернутися до суду з даною заявою при наявності відповідних доказів по справі.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її постановлення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.І. Юр'єва