АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1498/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявами ОСОБА_3 про виправлення описок у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за об′єднаним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та з урахуванням уточнених позовних вимог від 09.10.2014 (а.с.212-214) просив суд відступити від рівності часток та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1505 га, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_6; визнати право власності на 67/100 частин в квартирі у АДРЕСА_1.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 подала позовну заяву. 29 листопада 2012 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі № 2610/26664/2012 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, яка була об'єднана з позовною заявою ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл.АДРЕСА_7. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1118,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4: право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_8 у м. Києві, відступивши від рівності часток з урахуванням інтересів дитини; право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: Київська обл.АДРЕСА_7. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_8 у м.Києві, відступивши від рівності часток з урахуванням інтересів дитини. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право інтелектуальної власності на торговельні марки - «ГАЗОН», «Мавританський газон», «Газон ЛИЛИПУТ». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_9 в м.Києві) в розмірі 38 753,91 (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят три) гривні 91 копійка. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 3219 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року скасовано в частині визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_10 в м. Києві) в розмірі 38 753,91 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення.

У липні 2015 року ОСОБА_3 подав заяви про виправлення описок у рішенні Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року, в якій просить вказати в резолютивній частині рішення про визнання у порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по Ѕ частині за кожним на квартиру АДРЕСА_3, а також «відмовити ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_6 38 753,91 грн., як таких що не були заявлені».

В обґрунтування заяви зазначає про те, що у рішенні Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року допущена описка, а саме у позовних вимогах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили визнати право власності на квартиру АДРЕСА_4, але у рішенні суду апеляційної інстанції зовсім не вказано про визнання будь-якого права на нерухоме майно. Це ускладнює його можливість зареєструвати право на частину квартири в реєстраційній службі України. Крім того, вважає, що у резолютивній частині рішенні Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року помилкового не вказано, що ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення 38 753,91 грн. саме з тих підстав, що такі вимоги не були заявлені, оскільки на аркуші 3 рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року зазначено про відмову в задоволенні позовних вимог, як таких, що не були заявлені.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 підтримали доводи заяви. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 219 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у судовому рішенні Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року слід внести виправлення, виходячи з наступного:

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким. Помилки у тексті судового рішення, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунені судом, який ухвалив рішення.

За правилами статті 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішення описки чи арифметичні помилки.

У відповідності до вимог статті 314 ЦПК України за результатами розгляду справи, апеляційний судухвалює рішення у випадках скасування судового рішенняі ухвалення нового або зміни рішення.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року скасовано в частині визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості частки у спільному майні подружжя (квартири АДРЕСА_10 в м.Києві) в розмірі 38 753,91 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги в скасованих частинах рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по Ѕ частині за кожним на квартиру АДРЕСА_3. Відмовлено ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_4 38 753,91 грн. В іншій частині вищезазначених позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Із змісту резолютивної частини судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року вбачається, що судом апеляційної інстанції визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по Ѕ частині за кожним на квартиру АДРЕСА_4.

Разом з тим, у вказаному рішенні суду допущена помилка у визначенні права власності, так як у мотивувальній частині рішення зазначено, що квартира АДРЕСА_5 є спільною сумісною власністю сторін і при її поділі їх частки є рівними по Ѕ кожного.

Допущена описка у резолютивній частині судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року ускладнює виконання рішення та підлягає виправленню.

Що стосується заяви про виправлення описки у резолютивній частині рішення Апеляційного суду міста Києва 02 червня 2015 року із зазначенням додатково фрази « як таких що не були заявлені» при відмові ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_6 38 753,91 грн., то наведені доводи у заяві не є опискою та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_4 38 753,91 грн., колегія суддів виходила із того, що позовних вимог про стягнення компенсації ОСОБА_3 не заявляв. Тоді, як суд першої інстанції в порушення вимог ст. 11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання стягнення компенсації. Тому рішення суду в цій частині скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, як таких, що не були заявлені.

Тобто, у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року наведені мотиви скасування рішення суду першої інстанції та необхідності ухвалення нового рішення, а резолютивна частина рішення у відповідності до положень ст.. 316 ЦПК України містить вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог.

Таким чином, не зазначення в резолютивній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року фрази «як таких, що не були заявлені» при відмові ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_6 38 753,91 грн. не є опискою.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Заяви ОСОБА_3 про виправлення описок у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року задовольнити частково.

Внести виправлення у резолютивну частину рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року, зазначивши «Визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по Ѕ частині за кожним на квартиру АДРЕСА_4».

В іншій частині заяву про виправлення описки залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню.

Головуючий:

Судді: