Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № № 335/1803/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження № 22-ц/778/3855/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Мельнику З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» м. Запоріжжя про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, філії ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» м. Запоріжжя про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.03.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Кіа Rio, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, Daewoo Matiz, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8 та автомобілю ЗАЗ 110217, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

У момент ДТП в салоні автомобіля Кіа Rio знаходилася позивач по справі, яка володіла транспортним засобом Кіа Rio на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4. Внаслідок ДТП автомобіль Кіа Rio отримав механічні пошкодження, а вона - тілесні ушкодження легкої тяжкості.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року встановлено вину ОСОБА_9 у ДТП.

Оскільки між нею та ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1096/13-Т/ЗП18 (КАСКО), яким був застрахований автомобіль Кіа Rio, вона звернулася до страхової компанії із заявою для отримання страхового відшкодування.

27.01.2015 року Філією ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» м .Запоріжжя їй була надана копія додатку до страхового акту, в якому визначена сума страхового відшкодування в розмірі 31546,85 грн. Згідно з роз'ясненнями керівника відділу врегулювання збитків страхової компанії та листом вих. № 2/к від 19.02.2015 року, автомобіль Кіа Rio вважався знищеним та таким, що не підлягає відновлювальному ремонту.

28.01.2015 р. ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було перераховано на її банківський рахунок страхове відшкодування в розмірі 31286,85 грн.

Листом вих. № 2/к від 19.02.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовилось від залишків транспортного засобу Кіа Rio.

Оскільки отриманого страхового відшкодування було недостатньо для ремонту автомобіля, 31.01.2015 року вона уклала з Першою філією Приватного підприємства «Корінтія» договір комісії з продажу транспортного засобу № 57/01, відповідно до п. 5.1. якого за послуги з реалізації транспортного засобу Кіа Rio вона сплатила 1000,00 грн.

Згідно з Довідкою - рахунком Серія ВІА № 899420 від 31.01.2015 року залишки автомобілю Кіа Rio були продані за 95880,00 грн.

Таким чином, вона отримала за знищений відповідачем автомобіль 127166,85 грн. (31286,85 грн. страхового відшкодування + 95880,00 грн. з продажу залишків транспортного засобу).

Відповідно до довідки експертної установи актуальна вартість автомобілю Кіа Rio на момент подання позову складає 316920,00 грн., що є еквівалентом 11300,00 дол. США.

Також, за наслідками ДТП вона отримала тілесні ушкодження, які потребували лікування. Згідно з довідкою КУ «МКБЕСМД м. Запоріжжя» від 08.03.2014 року, їй встановлений діагноз: струс головного мозку та забої кінцівок. В неї виникла хиткість при ходьбі, боязнь світла, порушення пам'яті, вегетативна дисфункція та невротичні синдроми, їй були призначені ліки, які вона придбала на загальну суму в розмірі 454,30 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності № АС/ 1406627, який виданий Філією ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжі. Вона своєчасно звернулась із заявою про отримання страхового відшкодування до страхової компанії та надала всі необхідні документи, але страхове відшкодування не отримала.

Також у зв'язку з тим, що ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» вчасно не здійснила замовлення товарознавчої експертизи, вона самостійно замовляла проведення експертизи пошкоджень автомобіля Кіа Rio.

Крім того, нею направлялися телеграми на виклик відповідача та власника автомобіля, яким відповідач керувала, із повідомленням місця, дати та часу проведення огляду пошкоджень транспортного засобу, для подальшої експертизи вартості спричиненої шкоди. За направлення телеграм сплачено 129,12 грн., за товарознавчу експертизу, яка складається з висновку № 163 та висновку № 163/1 нею сплачено 830,00 грн.

Враховуючи отримане нею страхове відшкодування по договору Каско (31286,85 грн.), суму з продажу залишків пошкодженого автомобілю (95880,00 грн.) та ринкову вартість Кіа Rio на час розгляду справи (316920,00 грн.), вважає, що ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» повинна виплатити страхове відшкодування в розмірі ліміту за матеріальну шкоду, а саме - 49500 грн. та 454,30 грн. в якості страхового відшкодування витрат на придбання ліків, що відносяться до ліміту по здоров'ю. Частину матеріальної шкоди, яка не компенсується за рахунок страхової компанії (140253,15 грн.), на її думку, повинна відшкодувати ОСОБА_3

Також вважає, що ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» повинно відшкодувати витрати в загальному розмірі 959,12 грн., що складаються з 129,12 грн. витрат за направлення телеграм для проведення товарознавчої експертизи, 830,00 грн. витрат на товарознавчу експертизу; а ОСОБА_3 повинна відшкодувати додаткові збитки у розмірі 1000,00 грн., сплачені за реалізацію залишків автомобілю Кіа Rio.

Крім того, ДТП здійснила негативний вплив на її психологічний стан, змінилося її нормальне життя, порушився сон, вона почала прокидатися серед ночі, тривалий час не могла повноцінно відпочивати та відновляти сили. Вона багато років збирала кошти для купівлі автомобілю, прикладала чималих зусиль для його придбання. Після придбання транспортного засобу підтримувала автомобіль у бездоганному стані, на час ДТП автомобіль проїхав лише 6254 км.

Викладені обставини спричиняють їй душевний біль. Моральну шкоду оцінює в розмірі 15000,00 грн.

Під час розгляду справи зменшила позовні вимоги та зазначила, що після відкриття провадження у справі 13.03.2015 року відповідач Філія ПAT «Страхова компанія «Провідна» в м. Запоріжжі сплатила на її користь страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 49500,00 грн.

Остаточно просила стягнути з Філії ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжі на її користь 454,30 гри. витрат на лікування; 959,12, грн. витрат на експертизу; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1000,00 грн. додаткових збитків за реалізацію залишків автомобілю Кіа Rio, 140253,15 грн. збитків за пошкодження автомобілю Кіа Rio, 15000,00 грн. моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Філії ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжі на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування на лікування в сумі 454,30 грн., витрати за направлення телеграм в сумі 129,12 грн., витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 530,00 грн., судовий збір в розмірі 506,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 140 253,15 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду в сумі 3000 грн., судовий збір в розмірі 1432,53 грн.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невірний розрахунок розміру матеріальної шкоди, неврахування ступеня вини позивача у скоєнні ДТП при визначенні розміру моральної шкоди, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з неї на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі, меншій ніж 32435,62 грн., та 1000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині його оскарження.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 тому рішення переглядається в частині, що стосується її прав та обов'язків.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в частині задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, суд виходив з того,що після отримання ОСОБА_5 страхового відшкодування в сумі 31286,85 грн. від ПрАТ »СК»Арсенал страхування», страхового відшкодування в сумі 49500 грн. від СК «Провідна»,вартості реалізованого автомобіля в сумі 95880 грн., залишок невідшкодованої шкоди в сумі 140253,15 грн. на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з винної особи у ДТП. При цьому суд виходив з ринкової вартості автомобіля на час вирішення справи.

Проте з такими висновками погодитися не можна .

Обставини дорожньо-транспортної пригоди ,яка сталася 08.03.2014 р з вини ОСОБА_3,,пошкодження автомобіля Кіа Rio, державний номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_7 при дорожньо-транспортній пригоді за викладених у рішенні обставинах не оспорюється сторонами.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов' язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В даних матеріальних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок доводити розмір шкоди.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплат) у, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з абз.3 п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст.627 ЦК України, ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2013 року між ПрАТ "»Страхова Компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_5 укладено договір добровільного страхування №1096/13-Т/ЗП18 Кіа Rio, державний номер НОМЕР_1, зі страховою сумою 147000 грн. на термін до 18.04.2014 року /а.с.13/.

Також,встановлено , що ОСОБА_5 звернулась до ПрАТ "»Страхова Компанія «Арсенал Страхування» і яке визнало подію страховим випадком та на виконання договору майнового страхування виплатило на її користь 31256,85 грн. страхового відшкодування відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 33/3 від 20.03.2014 року, за яким розмір завданих збитків було визначено експертом у розмірі 120073,86 грн. ( а.с. 21). Ремонт, витрати на який визначено в сумі 120073,86 грн. а вартість автомобіля відповідно до договору складала 147000 грн ,страховик визнав економічно необґрунтованим ,відповідно до п.31.5 договору страхування визначено повну загибель пошкодженого транспортного засобу , вартість залишків визначена в сумі 96140,00 грн., від прийняття залишків транспортного засобу страховик відмовився.

ОСОБА_5 погодилася з визнанням автомобіля фізично знищеним, розрахунком страхової виплати,отримала страхове відшкодування від ПрАТ "»Страхова Компанія «Арсенал Страхування» в сумі 31256,85 грн. Від реалізації автомобіля відповідно до договору №57/01 комісії з продажу транспортного засобу отримала 95880 грн. Позовних вимог до даної страхової компанії ОСОБА_5 не заявляла.

Згідно статті 993 ЦК України, а також у відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в страховій компанії СК «Провідна».

Разом з тим, з вимогами до страхової компанії СК «Провідна». звернулася ОСОБА_5,надавши інший висновок по визначенню матеріальної шкоди , а саме , висновок консультативно експертного бюро ВЕП «Стандарт-Сервіс» від 7 травня 2014 р., яким визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 113222,47 грн. ( а.с.44). Страховою компанією «Провідна» виплачено ОСОБА_5 страхову виплату в сумі 49500 грн. в межах ліміту відповідальності.

Втім , оскільки після пошкодження автомобіля в ДТП позивачка на свій розсуд відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України обрала спосіб захисту своїх прав шляхом звернення за отриманням страхового відшкодування за договором добровільного страхування , то саме відповідно до цих правовідносин можуть в подальшому вирішуватися спірні питання та в межах цих правовідносин здійснюватися згідно ст. 16 ЦК України і судовий захист.

Отже, ОСОБА_5 в силу ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" передала страховику права щодо особи,відповідальної за завдані збитки і в подальшому вправі була заявити вимоги до ОСОБА_3 лише на підставі ст.1194 ЦК України.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 15 постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" …якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, вимоги ОСОБА_5 про визначення розміру шкоди з ринкової вартості автомобіля в сумі 316920 грн. на момент розгляду справи не відповідають правовідносинам сторін та вищенаведеним роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Як убачається з тексту позовних вимог, заявляючи вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 посилався, як на підставу стягнення різниці між ринковою вартістю автомобіля на час розгляду справи та отриманими сумами страхових відшкодуванням, вартості реалізації автомобіля, на ст.1187 ЦК України і на ст.1194 ЦК України, що є різними та окремими підставами для задоволення позовних вимог.

Матеріали справи та суперечливі вимоги позивачки свідчать ,що правовідносини щодо страхових виплат між страховими компаніями ,потерпілою та винною особою характеризується не повною визначеністю і до їх урегулювання відповідно до ст. 993 ЦК України не можна оцінити наявність та розмір шкоди , за яку перед ОСОБА_5 у відповідності до ст.1194 ЦК України відповідає ОСОБА_3

З огляду на ці обставини згода ОСОБА_3 відшкодувати 32435,62 грн. не може бути прийнята судом ,як така ,що суперечить положенням ст.ст.993,1194 ЦК України,і в той же час не є перешкодою для розрахунків в добровільному порядку.

Отже, за таких обставин відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 140253,15 грн. , рішення суду в цій частині на підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Висновок суду першої інстанції про наявність моральної шкоди, заподіяної позивачці з вини відповідачки і необхідність її стягнення у розмірі 3 000 грн. колегія суддів вважає правильним. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з підстав пред'явлення позову, з'ясував характер правовідносин сторін, урахував наявність підстав для відповідальності відповідачки за завдану моральну шкоду, на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановив фактичні обставини справи та вірно застосував норми матеріального права і тому рішення суду у цій частині скасуванню чи зміні не підлягає.

Відповідно до ст..88 ЦПК України за рахунок відповідачки компенсації підлягає судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп .

Страхова компанія «ПРОВІДНА» не оскаржує судове рішення, тому рішення суду щодо неї не переглядається в силу ст.303 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення судового збору. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 214 грн.60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: