Справа № 22ц-3185/2012 Головуючий у І інстанції
Провадження № 88-ц/780/38/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 1 22.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Роговської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 квітня 2012 року відмовлено в позові Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про зобов'язання знести самочинно збудований відповідачем об'єкт будівництва - сарай, розташованого по АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Зобов'язано ОСОБА_2 знести вищевказаний сарай. Разом з тим, ухвалюючи вказане рішення, апеляційний суд дійшов до висновку, що розміщення спірної будівлі сараю відбулося із порушенням вимог ДБН, а саме: порушені протипожежні відстані, не витримана нормативна відстань до межі сусідньої ділянки, не забезпечені інші необхідні інженерно-технічні заходи.

Проте, ОСОБА_2 вказує, що у серпні 2015 року йому стало відомо про те, що у провадженні слідчого СВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000246 від 19 вересня 2013 року, під час якого було досліджено лист начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ірпінської міської ради Копача М.І. № 389 від 30 липня 2015 року, про існування якого, як вказує заявник, йому раніше не було відомо, та в якому зазначається про відсутність порушення будівельних норм з боку ОСОБА_2 під час зведення спірної будівлі сараю.

Крім того, зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2014 року визнано недійсним рішення Ірпінської міської ради 35 сесії IV скликання від 27 квітня 2005 року № 1148-35- IV «Про технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_1, та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1088 га, яка розташована за вищевказаною адресою, виданий ОСОБА_3

За таких обставин вважає, що будь-яких порушень прав землекористувача ОСОБА_3 з боку нього не має, а приписи, які були покладені в основу рішення апеляційної інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи, через що вважає дані обставини такими, що є підставами для перегляду рішення суду апеляційної інстанції від 18 вересня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції та дослідивши доводи заявника, вважає необхідним вказану заяву відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 квітня 2012 року відмовлено в позові Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про зобов'язання знести самочинно збудований відповідачем об'єкт будівництва - сарай, розташованого по АДРЕСА_1 (Т.1, а. с. 75-76).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Зобов'язано ОСОБА_2 знести вищевказаний сарай. Разом з тим, ухвалюючи вказане рішення, апеляційний суд дійшов до висновку, що розміщення спірної будівлі сараю відбулося із порушенням вимог ДБН, а саме: порушені протипожежні відстані, не витримана нормативна відстань до межі сусідньої ділянки, не забезпечені інші необхідні інженерно-технічні заходи. Такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтувалися, зокрема, на основі припису Інспекції ДАБК у Київській області № 10, у якому було повідомлено ОСОБА_2 про вчинені ним порушення будівельних норм (Т. 1, а. с. 157-161).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Апеляційним судом Київської області уже здійснювався перегляд цього ж рішення суду апеляційної інстанції за заявою ОСОБА_2 та досліджувалися обставини, на які посилається заявник, з приводу чого була постановлена ухвала від 04 червня 2015 року (а. с. 52-56).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із роз'ясненнями п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" № 4 від 30 березня 2012, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Згідно роз'яснень п. 6 зазначеної постанови при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень п. 7 даної постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Встановлено, що підставою для перегляду рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року за нововиявленими обставинами заявник вважає те, що у постанові про закриття кримінального провадження від 21 серпня 2015 року міститься інформація з листа начальника відділу містобудування та архітектури ВК Ірпінської міської ради Копача М.І. № 389 від 30 липня 2015 року, де зазначено, що будівельні норми при зведенні ОСОБА_2 спірного сараю не порушувалися, відстань до межі сусідньої земельної ділянки ним була дотримана, а технічні заходи по снігозатриманню та водовідведенню дощових та талих вод з покрівлі сараю виконані. Крім того, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2014 року визнано недійсним рішення Ірпінської міської ради від 27.04.2005 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність земельних ділянок ОСОБА_3 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1088 га, виданий на його ім'я.

Однак, зазначені обставини, на які посилається заявник у своїй заяві як на нововиявлені, не є підставами для перегляду рішення суду апеляційної інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами, передбаченими ст. 361 ЦПК України, оскільки ці обставини не підтверджуватися належними та допустимими доказами і не спростовують факти, які були встановлені судом на час розгляду справи, і які були покладені в основу судового рішення, а сам лист, який досліджував слідчий при ухваленні постанови про закриття кримінального провадження від 21 серпня 2015 року, та на який посилається заявник як на підтвердження своїх вимог, відсутній у матеріалах справи.

Крім того, інші доводи заявника, що містяться у його заяві, зводяться до переоцінки доказів та уже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, про що була постановлена ухвала від 04 червня 2015 року про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року.

З огляду на це, колегія суддів вважає необхідним відмовити заявнику у задоволенні його заяви про перегляд зазначеного рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 361-365 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2012 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: