_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5426/15
УХВАЛА

про відкриття провадження

01.10.2015 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як обєктів права спільної часткової власності,

встановив:

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та ухвалою від 11.09.2015 року його було залишено без руху з мотивів неповної сплати судового збору. Сума судового збору що підлягає сплаті за вирішення заявлених позивачем вимог була визначена на рівні 974,40 грн. виходячи з заявлення позивачем 2-х вимог немайнового характеру.

Позивачем такі недоліки позову було усунуто, однак при відкритті провадження у справі суддя встановив, що позивачем заявлено і майнові вимоги про визнання за нею права власності на відокремлені частини житлового будинку та надвірні споруди, що відповідають розміру 1/2 частки кожної із сторін у спільній частковій власності на житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 25.

З такого суддя зазначає про те, що при залишенні позову без руху розмір судового збору було визначено без врахування зазначених вимог майнового характеру, що слід попередньо визначити на рівні 3654,00 грн.

Наведений висновок щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті за вирішення вимоги майнового характеру кореспондує наступним правовим положенням:

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог, що повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору виходячи з ціни позову, визначено мінімальний та максимальний розміри судового збору за конкретними вимогами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, або зазначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсності, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Так, зважаючи на те, що позивач не надала повних та належних відомостей про технічний стан та обладнання спірного майна, не надала жодних відомостей про вартість майна або про ринкові ціни на аналогічне майно (що кореспондує п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості), суддя, керуючись ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та кореспондуючими положеннями ч.2 ст. 80 ЦПК України, дійшов висновку про доцільність визначення попереднього розміру судового збору за вимогою про визнання права власності на вказаному рівні - 3654,00 грн., із подальшим поверненням надміру сплачених коштів, у випадку коли в ході провадження по справі буде встановлена менша дійсна ціна спірного майна.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. - Згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

В іншій частині позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно відкрити провадження у справі із наданням позивачу додаткового строку для усунення виявлених недоліків у строк до першого судового засідання, 17.11.2015 року.

При цьому суддя розяснює, що у випадку, коли позивач не усуне виявлений недолік позову у встановлений строк позовну заяву буде залишено без розгляду відповідно до ч.8 ст. 207 ЦПК України

Керуючись ст. 80, 119, 122, ЦПК України, -

ухвалив:

Відкрити провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як обєктів права спільної часткової власності.

Призначити судове засідання по справі на 17.11.2015 року на 12:00 годин.

Зобовязати позивача надати до суду докази сплати судового збору за вимогами майнового характеру в розмірі 3654,00 грн. в строк до 17.11.2015 року, або безпосередньо у судове засідання.

Запропонувати відповідачу надати свої письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються у строк до 17.11.2015 року або у судове засідання.

Ухвала може бути оскаржена з мотивів недотримання судом правил підсудності до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом пяти днів з дня проголошення такої ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Прохоров П. А.