Категорія 39 Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Колоса С. С.

Суддів : Копаничук С. Г., Стеблюк Л. П.

При секретарі : Кирилюк Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за апеляційними скаргами прокурора м. Вінниця на рішення Вінницького міського суду від 18 листопада 2014 року та додаткове рішення від 17 грудня 2014 року, -

Встановила :

Рішенням Вінницького міського суду від 18 листопада 2014 року зазначений позов задоволено .

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, однією сім»єю з 01. 09. 1996 року .

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 спадщини, а саме квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Усунуто ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Вирішено питання про розподілення та відшкодування судового збору.

Додатковим рішенням від 17 грудня 2014 року визнано право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 33, 1 кв. м. в порядку спадкування за законом, після померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що заявником надано достатньо доказів, для визнання його таким, що з 1996 року проживав однією сім»єю з померлою ОСОБА_5, а тому є спадкоємцем четвертої черги і слід за ним визнати право на спадкове майно. Встановлено, що ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік була у безпорадному стані, а тому її слід усунути від спадкування .

В апеляційних скаргах прокурор просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

В запереченнях ОСОБА_2 просить рішення та додаткове рішення суду залишити без змін, а скарги відхилити, мотивуючи тим, що вони є безпідставними та не обґрунтованими .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення та додаткового рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши представників прокуратури м. Вінниця та Вінницької обласної прокуратури, представника Вінницької міськради, які просять рішення та додаткове рішення скасувати, а скарги задовольнити з підстав викладених у них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на рішення та додаткове рішення слід задовольнити з наступних підстав .

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Відповідно до ст.. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є : неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Задовольняючи позовні вимоги судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення, які суд вважав встановленими, висновок суду не відповідає обставинам справи .

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а. с. 37, 55 ). 07 листопада 2003 року вона померла та відкрилася спадщина ( а. с. 8 ). ОСОБА_3 11 березня 2004 року до нотаріальної контори № 1 м. Вінниця подано заяву про прийняття спадщини ( а. с. 43 ), однак свідоцтво отримано не було .

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в квартирі не зареєстрований. Ним не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту проживання однією сім»єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З акту від 21 листопада 2011 року складеного комісією з числа працівників ЖЕК № 7 м. Вінниця та дільничого інспектора вбачається, що при проникненні в квартиру АДРЕСА_1 встановлена відсутність меблів та інших господарчих приладів, пошкоджено шланг на зливний бачок, що вказує на те, що в житловому приміщенні тривалий час ніхто не проживає ( а. с. 96 ) .

Не надано заявником і доказів, які б підтвердили витрати на поховання спадкодавця. Крім того з запису акту про смерть ОСОБА_4 № 3158 від 14 листопада 2003 року вбачається, що причина смерті не встановлена в зв»язку з гнильними змінами, що спростовує твердження заявника про факт постійного проживання з спадкодавцем ( а. с. 36 ). З цієї ж довідки вбачається, що відповідною особою отримано 14 листопада 2003 року допомогу на поховання, однак відсутні дані, що її видано саме ОСОБА_2 .

Не підтверджується факт прийняття спадщини ОСОБА_2, а саме квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_4. Не надано ним квитанцій про сплату комунальних послуг, накладних про проведення ремонту та інших доказів .

Відповідно до ст.. 1224 ч. 5 ЦК України за рішенням особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані .

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи .

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання .

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу .

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин : ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування .

В рішенні суд не мотивував, яким чином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги, не зазначено чи могла вона її надавати, проживаючи у м. Москва, чи потребувала ОСОБА_4 такої допомоги через важку хворобу та чи перебувала у безпорадному стані .

Скасування рішення з підстав його необгрунтованості підлягає скасуванню і додаткове рішення .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора м. Вінниця слід задовольнити, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у позовних вимогах .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційні скарги прокурора м. Вінниця - задовольнити .

Рішення Вінницького міського суду від 18 листопада 2014 року та додаткове рішення Вінницького міського суду від 17 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю, усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування - відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : С. С. Колос

Судді : С. Г. Копаничук

Л. П. Стеблюк

З оригіналом згідно :