Справа № 202/3020/15-ц
Провадження № 2/202/2877/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПП «Галаган Транс», Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» у розмірі 18655,16 грн., стягнення з ПП «Галаган Транс» матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 15542,84 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 квітня 2014 року позивачу, внаслідок ДТП, ОСОБА_2, працівником ПП «Галаган Транс» під час виконання трудових обовязків, було заподіяно шкоду (матеріальні збитки) в сумі 61306 грн. Відповідно до постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року, винесеної по справі №654/1723/14-п ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. 28 квітня 2014 року позивач звернувся із заявою до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» про виплату страхового відшкодування. Вважає, що ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» повинна була відшкодовати збитки згідно висновку субєкта оцінювання ОСОБА_3 від 30 квітня 2014 року в сумі 45113,16 грн. та 650 грн. за евакуаційні роботи. Станом на дату подачі позову страховою компанією позивачу відшкодовано лише 27108 грн., у звязку з чим просив стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» 18655,16 грн. страхового відшкодування та пеню за несвоєчасне проведення виплати страхового відшкодування в сумі 429,32 грн. Враховуючи те, що невідшкодованою сумою збитків залишається 15542,84 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 завдав позивачу шкоди виконуючи свої трудові обовязки, займаючи посаду водія в ПП «Галаган Транс», просив суд стягнути з ПП «Галаган Транс» суму невідшкодованих збитків в розмірі 15542,84 грн. Крім того, у звязку з протиправними діяннями ОСОБА_2, який став винуватцем ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась в тому, що у позивача зявився страх сідати за кермо, три місяці він не міг користуватися автомобілем, витрачав свій особистий час на пошук авто-майстерні, автозапчастин та був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя без автомобіля. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 грн., яку також просить стягнути з ПП «Галаган Транс».

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Представник ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наданих раніше заперечень проти позову, просить позов в частині позовних вимог до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» відмовити в повному обсязі.

Представник ПП «Галаган Транс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2014 року о 08 год. 00 хв. в м.Дніпропетровську на проспекті імені газети «Правда» в районні будинку №27 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2, який керуючи транспортним засобом «DAF», д.н. НОМЕР_1 з причепом КРОНЕ, д.н. НОМЕР_2, повертаючи праворуч не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого вчинив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_3, внаслідок чого автомобілю Хюндай та причепу КРОНЕ були спричинені механічні ушкодження.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року, винесеної по справі №654/1723/14-п ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_2 не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1, були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в даному випадку слід розуміти втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8509552.

На підставі вищевказаного, 28 квітня 2014 року позивач звернулися до Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку.

Згідно зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку в результаті пошкодження колісного транспортного засобу № 30-04-14 складеного 19 травня 2014 року, який був проведений ФОП ЧП ОСОБА_3 за замовленням ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ринкова вартість пошкодженого т/з Хюндай, д.н. НОМЕР_4 на час ДТП складала 115161,80 грн. Вартість відновлювального ремонту визначена експертом у сумі 60433,30 грн., у тому числі: вартість ремонтно-відновлювальних робіт 13293,00 грн., вартість використаних при ремонті матеріалів 9405,97 грн., вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту 37734,33 грн. Розрахунок зроблений із урахуванням податку на додану вартість

Розмір матеріального збитку (з урахуванням фізичного зносу деталей, які підлягають заміні, коефіцієнт якого становить 0,406%) та втрати товарної вартості, яка становить «0», визначений експертом у розмірі 45113,16 грн.

Враховуючи, що ринкова вартість пошкодженого т/з Хюндай, д.н. НОМЕР_4 складала 115161,80 грн., а вартість відновлювального ремонту 60433,30 грн., проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є економічно обґрунтованим.

Відповідно до заяви, наданої ОСОБА_1, належне їй страхове відшкодування у звязку з ДТП остання просила перерахувати безпосередньо на свій розрахунковий рахунок.

Заявляючи вимоги до ПрАТ «УАСК АСКА» позивач зазначає, що останній повинен був виплатити на її користь страхове відшкодування у розмірі 45763,16 грн. із розрахунку: 45113,16 грн. (матеріальні збитки) + 650 грн. (витрати за транспортування).

Разом з тим, згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до абз.2п.12.1 ст.12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими повинен прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

На підставі вищезазначеного звіту ПрАТ «УАСК АСКА», з урахуванням заяви позивача про перерахунок страхового відшкодування на власний рахунок, на користь позивача було виплачено страхове відшкодування у розмірі 37244,30 грн. з наступного розрахунку: 45113,16 грн. (вартість матеріального збитку) : ? (податок на додану вартість) 1000 грн. (франшиза по полісу) + 650 грн. (витрати за транспортування ТЗ). Виплата вищезазначеної суми підтверджується платіжними дорученнями № 7045 від 09.09.2014 в розмірі 7244,30 грн.; №7027 від 10.09.2014 в розмірі 3000 грн.; №7038 від 07.10.2014 в сумі 3000 грн.; №7033 від 08.10.2014 в сумі 4000 грн.; №7019 від 29.01.2015 в сумі 4000 грн.; №7026 від 30.01.2015 в сумі 6000 грн.; №8285 від 06.02.2015 в сумі 10000 грн.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Як убачається з пп. 3.2.3 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» не є об'єктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Підпунктом 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

За змістом наведених вище правових норм у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без ПДВ, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

У звязку з тим, що з наданих документів про сплату послуг по ремонту транспортного засобу ( товарний чек №6542 від 03.06.2014 на суму 23312 грн., ПДВ 0,00 грн.; товарний чек № 6541 від 15.05.2014 на суму 15207 грн., ПДВ 0,00 грн.; наряд замовлення № 157622 та фіскального чеку на суму 2535 грн., ПДВ 422,50 грн.; наряд замовлення № 11633 та товарного чеку на суму 17000 грн., ПДВ не передбачена; наряд замовлення № 157510 та фіскального чеку на суму 2202, ПДВ 367,00 грн.), позивачем було підтверджено сплату податку на додану вартість в розмірі 789,50 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування у сумі 789,50 грн.

Що стосується позовних вимог позивача до ПрАТ «УАСК АСКА» щодо стягнення пені, суд виходить з наступного.

Відповідно п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вже зазначалось судом, з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку позивач звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» 28 квітня 2014 року. Отже, кінцевою датою прийняття рішення та здійснення виплати страхового відшкодування є 28 липня 2014 року.

Однак, ПрАТ «УАСК АСКА» виплату страхового відшкодування в термін передбачений п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не здійснила, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Відповідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах зазначених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому засіданні.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ПрАТ «УАСК АСКА» пені у розмірі 429,32 грн.

У з вязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягає задоволенню і з ПрАТ «УАСК АСКА» повинна бути стягнута пеня за прострочення виплати страхового відшкодування.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПП «Галаган Транс» суми невідшкодованих збитків в сумі 15542,84 грн., суд виходить з наступного.

Правилами ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до правил ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 завдав шкоди позивачу, виконуючи свої трудові обовязки, займаючи посаду водія в ПП «Галаган Транс».

Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Із роз'яснень, викладених у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року вбачається, що у випадку якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Таким чином, зважаючи, що загальний розмір завданого позивачу матеріального збитку, внаслідок ДТП складає 60433,30 грн., з яких 44763,16 грн. позивач мав змогу отримати з ПрАТ «УАСК АСКА» як страхове відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8509552 в межах встановлених лімітів, залишок завданого позивачу матеріального збитку, внаслідок зазначеної ДТП, який позивач у своєму позові визначив у розмірі 15542,84 грн. необхідно стягнути з ПП «Галаган Транс», як з особи з якою ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах та виконував свої службові обов'язки.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

За змістом частин ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року - при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Пунктами 3,4 вищевказаної Постанови передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової)шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з ПП «Галаган Транс» також законні, обґрунтовані, однак, підлягають частковому задоволенню, оскільки пошкодження автомобіля стались через неправомірні дії відповідача, внаслідок яких позивач зазнав душевних стражданнях, спричинених в результаті пошкодження автомобіля, неможливості ним користуватись і вести звичний спосіб життя, втрати спокою, отримання душевних хвилювань.

Однак, суд вважає, що зазначена позивачем сума в розмірі 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є завищеною, а грошові кошти в розмірі 1000 грн., на думку суду, повною мірою компенсують його моральні страждання та переживання.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП «Галаган Транс», Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 789 (сімсот вісімдесят девять) грн. 50 коп. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 429 (чотириста двадцять девять) грн. 32 коп.

Стягнути з ПП «Галаган Транс» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 15542 (пятнадцять тисяч пятсот сорок дві) грн. 84 коп.

Стягнути з ПП «Галаган Транс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ПП «Галаган Транс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 36 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 (дві) грн. 84 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин