РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12145/15-ц

пр. № 2/759/5251/15

23 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.;

при секретарі Бандурі Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3 до 350 грн. 00 коп., посилаючись на ті підстави, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2015 р. з нього на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки його матеріальне становище змінилося в сторону погіршення, не має постійного місця роботи та доглядає хвору матір.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними, зазначивши, що у позивача не погіршився матеріальний стан після проголошення рішення, а такий і був. Звільнений з роботи, згідно трудової книжки він був ще під час проголошення рішення по стягненню аліментів та звільнений за власним бажання і досі не влаштувався на роботу. З приводу догляду хворої матері, також спростовується, оскільки у позивача є рідний брат та рідна сестра, які є працездатними особами.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2015 р. з нього на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

З вищезазначеного рішення вбачається, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього саме 1500 грн. 00 коп. щомісячно.

Згідно довідки Макарівської сільської ради позивач проживає разом із своєю матір'ю (а.с. 6).

Відповідно до довідки, матір позивача хворіє на серцеве захворювання (а.с. 7).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (ст. 192 СК України).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12 вказаного Закону).

Позивач посилається на те, що призначений розмір аліментів є надмірним і він не може його сплачувати, враховуючи безробіття та хворобу матері, проте, зазначені ним обставини враховані судом при визначенні розміру аліментів, про що зазначено в рішенні Святошинського районного суду м. Києва.

Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Проте, позивач не навів наявності підстав, передбачених зазначеною нормою, для зміни розміру аліментів, а обставини, на які він посилається, вже були враховані при визначенні розміру аліментів.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, а тому вказаний розмір аліментів не може бути зменшений чи скасований.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 180, 182, 192 СК України, ст.ст.10, 30, 60, 61, 88, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: