Справа № 572/1199/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі - Сосюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сарненської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Сарненська районна державна адміністрація, як органу опіки та піклування, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідачі взагалі перестали цікавитися дитиною, не виконують своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги дитині не надають, участі у її вихованні не приймають, чим ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Прокурор позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення у відсутності відповідача ОСОБА_3, яка не з'явилася в судове засідання.

Дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі свідоцтвом про народження неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю дитини є ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_2.

Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_1 від 13.10.2014, складеного працівниками Сарненського НВК «Школа-колегіум» ім.Т.Г.Шевченка, ОСОБА_1, являється дитиною, яка залишилася без батьківського піклування, оскільки мати виїхала в іншу країну, а батько має іншу сім'ю. Хлопцем опікуються баба - ОСОБА_4, 1949 р.н., та дід - ОСОБА_5, 1949 р.н.

Згідно акта обстеження умов проживання дітей від 14.10.2014, складеного працівниками служби у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації, мати з дитиною не проживає, жодної участі у його вихованні та догляді не приймає, місце перебування її родичам та сину невідоме. Батько дитини проживає за адресою: АДРЕСА_1, зрідка та в невеликій кількості дає кошти на утримання сина, однак участі у його вихованні також не приймає.

В поданні Сарненського НВК «Школа-колегіум» ім.Т.Г.Шевченка від

№ 502 щодо учня 7-Б класу ОСОБА_1, адміністрація закладу клопоче про встановлення правового статусу дитини, оскільки батьки не займаються вихованням сина, а утримує та піклується хлопця баба - ОСОБА_4, 1949 р.н.

З пояснень неповнолітнього ОСОБА_1 вбачається, що його мати - ОСОБА_3 з дитиною не проживає, її місце перебування невідоме. ОСОБА_3 до сина не телефонує, його життям не цікавиться, матеріально не допомагає. Батько - ОСОБА_2 також не приймає участі у вихованні сина. Також ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення його батьків батьківських прав, якщо органом опіки та піклування буде прийняте таке рішення.

Відповідно до витягу з амбулаторної картки ОСОБА_1, дитина прибула 03.09.2014 в АДРЕСА_2. Амбулаторної карточки дитини немає. Заведений вкладиш. Хлопець проживає з бабою та дідом.

Згідно інформації районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.12.2014 № 715, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вихованням сина не займаються. Зі слів батька ОСОБА_3, вона також залишила на виховання попереднім чоловікам двох інших своїх синів.

Згідно акту обстеження умов утримання, виховання та догляду неповнолітньої дитини в сім'ї ОСОБА_5 від 09.02.2015 року, складеного спеціалістами міськвиконкому, ОСОБА_1 бачив і спілкувався останній раз з матір'ю в червні 2014 року, на даний час місце перебування матері йому та родичам невідоме. З батьком хлопець спілкується.

В інформації виконавчого комітету Сарненської міської ради від 25.02.2015 року № 02/16-276 зазначено, що ОСОБА_3 давно не з'являлася за місцем реєстрації, її місце перебування родичам невідоме. З ОСОБА_2 було проведено бесіду в телефонному режимі, під час якої він повідомив, що з сином ОСОБА_1 він спілкується, підтримує дружні стосунки. Також ОСОБА_2 вказав на те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_1.

Згідно з довідкою про відвідування дитини від 26.02.2015 року, складеної працівниками служби у справах дітей Сарненської райдержадміністрації, ситуація за останній час не змінилася - ні мати, ні батько участі у його вихованні та утриманні не приймають, матеріально не допомагають, всім необхідним його забезпечує баба.

Тобто відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично самоусунулися від догляду та виховання малолітнього ОСОБА_1.

З висновку органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації від 03.03.2015 року №15/39-275 "Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя АДРЕСА_1, стосовно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1" вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та їх доцільно позбавити батьківських прав.

Таким чином, відповідачі ухиляються від обов'язку по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, не цікавляться її долею, в зв'язку з чим у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України їх слід позбавити батьківських прав.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання і про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частиною 1 статті 183 вказаного кодексу передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути аліменти до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, враховуючи, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні ВАТ «Державного ощадного банку України».

На підставі викладеного, ч. 2 п. 1 ст. 164 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, непрацюючого, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на рахунок НОМЕР_1 у ВАТ «Державного ощадного банку України» в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2015 року і до її повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючої, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на рахунок НОМЕР_1 у ВАТ «Державного ощадного банку України» в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2015 року і до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :