Справа № 372/1252/15 Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 22-ц/780/4239/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 46 21.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.

при секретарі Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року за позовом Заступника прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання недійсним рішень, державних актів на право приватної власності на землю та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, треті особи - ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_42, ОСОБА_35, ОСОБА_24, ОСОБА_23, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_36, ОСОБА_37,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року заступник прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави звернувся до суду з названим позовом. Посилався на те, що при виділенні земельних ділянок відповідачам -физичним особам Козинською сільською радою порушено вимоги чинного законодавства, оскільки спірні земельні ділянки є землями водного фонду та знаходяться у прибережній захисній смузі річки Дніпро.

Враховуючи, що річка Дніпро - є великою річкою, яка відноситься до об»єктів загальнодержавного значення, а тому ширина прибрежно-захисної смуги повинна встановлюватися у 100м передача у власність громадянам земель водного фонду, які знаходяться у прибережній захисній смузі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд протирічить приписам ЗК України та Водного кодексу України.

Вказував, що селищна рада, приймаючи оспорювані рішення, вийшла за межі наданих їй повноважень оскільки землі водного фонду перебувають у державній власності. Представляючи інтереси держави, позивач просив визнати незаконними та скасувати рішення засідання третьої сесії Козинської селищної ради 6 скликання №№ 17/66 - 17/87 від 21 грудня 2010 року про передачу у власність громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку ( з відміткою про перехід прав власності), скасувати рішення про державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку та витребувати із незаконного володіння земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, загальною площею 1,8698 га вартістю 2467949,02 грн. та повернути їх у комунальну власність територіальної громади смт.Козин в особі Козинської селищної ради Обухівського району, Київської області ( а.с. 12-15).

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі,представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7, ОСОБА_38 проти позову заперечував, вказував, що відповідачі є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок; крім того, спірні земельні ділянки межують з каналом, а не річкою Дніпро, прибережна захисна смуга встановлена згідно з проектною документацією в розмірі 25 м.; крім того, позов поданий не уповноваженим органом та з пропуском строку позовної давності; представник селищної ради проти позову заперечував в повному обсязі, вказував на те, що позов поданий не уповноваженим органом; спірні земельні ділянки розташовані в межах смт. Козин, на березі водоскидного каналу, а від так розмір та межі прибережної захисної смуги відповідно до законодавства розробляються на підставі проектів землеустрою з врахуванням містобудівної документації та конкретних умов, що склалися. З урахуванням цього, був розроблений проект встановлення прибережної захисної смуги, яку визначено у 25 метрів, отримано позитивні висновки відповідних організацій та установ, виготовлено проект землеустрою, погоджені межі між суміжними землевласниками та отримано державні акти на право власності на землю. Таким чином, вважав, що спірні земельні ділянки передані у власність згідно чинного законодавства України, а позовні вимоги не підлягають до задоволення; представником відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_39, ОСОБА_43 подані заперечення проти позову, де зазначено, що відповідачі є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок, крім того, спірні земельні ділянки не входять до земель водного фонду,межі прибережної смуги з каналом визначені у відповідності до вимог закону та погоджений в установленому порядку, позов поданий не уповноваженим органом. В своїх запереченнях відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та вказував, що є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки.

Відповідачі також наголошували на тому, що позов прокурора носить вибірковий характер, оскільки крім 22 громадянам Козинською радою затверджено проект визначення водоохоронної зони в 25 м одночасно до земельної ділянки, яку передано в постійне користування Київській Митрополії Української Православної Церкви для будівництва заміської резиденції Предстоятеля Української православної церкви площею 1,5928 га. Крім того, зазначені земельні ділянки раніше, до 2002 року перебували в оренді (49 років) ДП «Клінічний санаторій «Жовтень» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»; згідно з рішенням 32 сесії 5 скликання Козинської селищної ради Обухівського району № 21 від 01.04.2010 року до договору оренди від 15.01.2002 року за взаємною згодою з ДП Клінічний санаторій «Жовтень» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» в договір оренди внесено зміни та вилучено з користування санаторію земельну ділянку загальною площею 4,4 га, яку зараховано до земель Козинської селищної ради.

Рішенням Обухівського районного суду від 28 травня 2015 року у задоволенні позову заступника прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі першого заступника прокурора Київської області ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 5, 6 Водного кодексу України до водних об'єктів загальнодержавного значення відносяться поверхневі води, що знаходяться та використовуються на території більш як однієї області, вказані води є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Згідно ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, болотами, а також островами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.

Згідно ст.88 ВК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно ст.60 ЗК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Згідно п.2.9. Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №434 від 05.11.2004 року, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 N 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

По справі встановлено, що рішенням 32 сесії 5 скликання Козинської селищної ради Обухівського району № 21 від 01.04.2010 року, розглянувши заяву ДП Клінічний санаторій «Жовтень» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 29.03.2010 року, внесено зміни до договору оренди від 15.01.2002 року за взаємною згодою з ДП Клінічний санаторій «Жовтень» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і вилучено з користування земельну ділянку загальною площею 4,4 га, зараховано її до земель Козинської селищної ради.

Рішенням 33 сесії 5 скликання Козинської селищної ради Обухівського району № 21 від 14.05.2010 року затверджено технічну документацію по земельно-кадастровій інвентаризації та узгодженню зовнішніх меж земельної ділянки, що перебуває в користуванні ДП Клінічний санаторій «Жовтень» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та внесено зміни в договір оренди земельної ділянки від 15.01.2002 року, який зареєстрований в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за № 317 від 13.04.2004 року договором від 05.08.2010 року ( т.1 а.с. 17-25).

В подальшому, рішенням 33 сесії 5 скликання Козинської селищної ради Обухівського району № 22 від 14.05.2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Київській Митрополії Української Православної Церкви для будівництва заміської резиденції Предстоятеля Української православної церкви площею 1,5928 га ( т.1а.с.27).

Рішеннями 32 сесії 5 скликання Козинської селищної ради Обухівського району від 01.04.2010 року надано дозволи на розробку проекту відведення земельної ділянки площею по 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд: № 33/112 ОСОБА_44, № 33/113 ОСОБА_13, № 33/114 ОСОБА_14, № 33/115 ОСОБА_15, № 33/116 ОСОБА_16, № 33/117 ОСОБА_17, № 33/119 ОСОБА_18, № 33/120 ОСОБА_37, № 33/121 ОСОБА_19, № 33/122 ОСОБА_20, № 33/123 ОСОБА_36, № 33/124 ОСОБА_21, № 33/125 ОСОБА_22, № 33/126 ОСОБА_23, № 33/127 ОСОБА_24, № 33/136 ОСОБА_35, № 33/137 ОСОБА_25, № 33/138 ОСОБА_26, № 33/139 ОСОБА_27, № 33/140 ОСОБА_28, № 33/141 ОСОБА_29, № 33/142 ОСОБА_30.

З матеріалів справи видно, що на підставі рішення Козинської селищної ради від 01.04.2010 року ТОВ «Укрземпроект» був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд 22 громадянам, зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Обухівському районі 22.12.2010 року т.2, а.с.46-67). Проектна документація містить погодження та висновки відповідальних організацій та установ.

Так, відповідно до довідки форми 6-зем Управління Держкомзему в Обухівському районі № 05-02/1289 від 06.04.2010 року, земельна ділянка загальною площею 3,300 га, яка знаходиться в межах смт. Козин, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, намічена до передачі у власність 22-ом громадянам (відповідно до списку), рахується як землі не надані у власність або користування в межах населеного пункту, піски. Категорія земель: землі запасу населеного пункту (землі житлової та громадської забудови).

Відповідно до висновку Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 09.11.2010 року №АД/8-1553, проект землеустрою погоджено та вказано, що земельні ділянки розташовані на території смт. Козин знаходяться в водоохоронній зоні.

Відповідно до довідки Управлінні Держкомзему в Обухівському районі №05-03/3165 від 22.12.2010 року, сформовано наступні кадастрові номери: ОСОБА_27 (НОМЕР_14, площа 0,1262 га); ОСОБА_13 (НОМЕР_1, площа 0,1198га), ОСОБА_15 (НОМЕР_14, площа 0,1139 га); ОСОБА_26 (НОМЕР_15, площа 0,126 га); ОСОБА_25 (НОМЕР_2, площа 0,1217 га); ОСОБА_35 (НОМЕР_16, площа 0,1382 га); ОСОБА_24 (НОМЕР_17, площа 0,137 га); ОСОБА_23 (НОМЕР_18, площа 0,1339 га); ОСОБА_22 (НОМЕР_19, площа 0,1285 га); ОСОБА_30 (НОМЕР_20, 0,11 га); ОСОБА_29 (НОМЕР_11, площа 0,1128 га); ОСОБА_28 (НОМЕР_21, площа 0,1128 га); ОСОБА_19 (НОМЕР_22, площа 0,1128 га); ОСОБА_18 (НОМЕР_23, площа 0,1127 га); ОСОБА_12 (НОМЕР_24, площа 0,1131 га); ОСОБА_17 (НОМЕР_5, площа 0,1133 га); ОСОБА_16 (НОМЕР_25, площа 0,1137 га); ОСОБА_21 (НОМЕР_26, площа 0,1235 га); ОСОБА_36 (НОМЕР_29, площа 0,1235 га); ОСОБА_20 (НОМЕР_8, площа 0,1082 га); ОСОБА_37 (НОМЕР_27, площа 0,1082 га); ОСОБА_14 (НОМЕР_28, площа 0,1145 га).

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 17.12.2010 року №1439-16е, затвердженої Начальником Головного управління Держкомзему у Київській області від 20.12.2010 року, вказано, що поданий на державну експертизу Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 22 громадянам (ОСОБА_45, та інші) та території смт. Козин Обухівського району Київської області в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам оцінюється позитивно.

Відповідно до робочого проекту встановлення та облаштування прибережної захисної смуги каналу, берегоукріплення вздовж земельних ділянок, що перебувають у користуванні Української православної церкви та двадцяти двох громадян України в смт. Козин Обухівського району Київської області, виготовленого ТОВ «ВО «Габіони України» в 2010 році, встановлено, що ширину прибережної захисної смуги (смуги відведення) у 25 метрів, та визначено, що земельні ділянки розміщені на території, яка відноситься до прибережної заплави річки Дніпро на березі каналу, який з'єднаний з Канівським водосховищем, виходячи з цього прибережна захисна смуга каналу вздовж земельних ділянок встановлюється у вигляді смуги відведення для експлуатації березахисної споруди та зрну залуженні і заліснення для захисту каналу від забруднення і засмічення. Ширина прибережної захисної смуги каналу, прийняття в проекті, становить 25 метрів. ( т.2 а.с.67-104, 105-114).

30.10.2010 року, відповідно до рішення №3 Козинської селищної ради Обухівського району, даний робочий проект визначення водоохоронної зони був затверджений т.2 а.с.108).

Судом встановлено, що 21.12.2010 року, рішеннями 3 сесії 6 скликання Козинської селищної ради Обухівського району №№ 17/66 - 17/87 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельних ділянок:

- ОСОБА_45.(НОМЕР_30 площа 0,1262 га); - ОСОБА_13 (НОМЕР_1, площа 0,1198 га); - ОСОБА_15 (НОМЕР_14, площа 0,1139 га); - ОСОБА_26 (НОМЕР_15,площа 0,126 га); - ОСОБА_25 (НОМЕР_2,площа 0,1217 га); - ОСОБА_35 (НОМЕР_16,площа 0,1382 га); - ОСОБА_24 (НОМЕР_17,площа 0,137 га); - ОСОБА_23 (НОМЕР_18,площа 0,1339 га); - ОСОБА_22 (НОМЕР_19,площа 0,1285 га); - ОСОБА_30 (НОМЕР_20, 0,11 га); - ОСОБА_29 (НОМЕР_11, площа 0,1128 га); - ОСОБА_28 (НОМЕР_21, площа 0,1128 га); - ОСОБА_19 (НОМЕР_22, площа 0,1128 га); - ОСОБА_18 (НОМЕР_23, площа 0,1127 га); - ОСОБА_12 (НОМЕР_24,площа 0,1131 га); - ОСОБА_17 (НОМЕР_5,площа 0,1133 га); - ОСОБА_16 (НОМЕР_25,площа 0,1137 га); - ОСОБА_21 (НОМЕР_26,площа 0,1235 га); - ОСОБА_36 (НОМЕР_29,площа 0,1235 га); - ОСОБА_20 (НОМЕР_8,площа 0,1082 га); - ОСОБА_37 (НОМЕР_27,площа 0,1082 га); - ОСОБА_14 (НОМЕР_28, площа 0,1145 га).

В подальшому, ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№ 706, 710, 714 від 19.04.2011 року придбала у ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_12 земельні ділянки загальною площею 0,3386 га, об'єднала їх на підставі розробленої технічної документації. Земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :03:018:0054.

ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№ 852, 847 від 19.03.2011 року придбала у ОСОБА_30, ОСОБА_29 земельні ділянки загальною площею 0,2228 га.

ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№ 5650, 5642 від 30.12.2011 року придбав у ОСОБА_27, ОСОБА_26 земельні ділянки загальною площею 0,2522 га

ОСОБА_31 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1115 від 29.05.2012 року придбав у ОСОБА_20 земельну ділянку площею 0,1083 га.

В свою чергу, ОСОБА_31 на підставі договору дарування № 7-321 від 06.05.2014 року подарував земельну ділянку ОСОБА_6.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1121 від 29.05.2012 року придбали у ОСОБА_28 земельну ділянку площею 0,1128 га.

ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок № 1122, 1118 від 27.05.2011 року, № 1066 від 29.04.2011 року, № 1522 від 09.06.2011 року придбав у ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_40 земельні ділянки загальною площею 0,4554 га.

ОСОБА_32 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 11215646 від 30.12.2011 року придбала у ОСОБА_25 земельну ділянку площею 0,1217 га.

В подальшому ОСОБА_32 на підставі договору дарування № 7-256 від 04.04.2014 року подарувала земельну ділянку ОСОБА_10

ОСОБА_13 на підставі договору дарування № 894 від 10.05.2011 року подарувала ОСОБА_34 земельну ділянку.

В подальшому ОСОБА_34 відчужив земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу № 884 від 26.12.2013 року на користь ОСОБА_11 (розмір частки 70/100) та ОСОБА_46(розмір частки 30/100).

ОСОБА_33 на підставі договору дарування № 712 від 26.02.2014 року подарувала свою частину земельної ділянки на користь ОСОБА_41

Права власності покупців за договорами про відчуження земельних ділянок зареєстровано в реєстрі прав власності у визначеному законом порядку.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що спірні земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту смт. Козин Обухівського району Київської області. Відповідно до проектів берегоукріплення та встановлення прибережної захисної смуги від 2010 року і проекту землеустрою від 01.04.2010 року, які були погодженні відповідно до чинного законодавства та на даний момент чинні і не скасовані, прибережна захисна смуга водного об'єкту - каналу, що межує з спірними земельними ділянками встановлена в межах 25 метрів, що відповідало вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавству. Порушення даної межі у 25 метрів при виділенню спірних земельних ділянок в судовому засіданні не встановлено та спростовано проектом землеустрою, у зв»язку з чим дійшов висновку, що посилання прокурора на те, що спірні земельні ділянки розташовані в 100-метровій зоні прибрежно- захисної смуги річки Дніпро свого підтвердження не знайшли та спростовуються матеріалами справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об'єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється. На території водоохоронних зон забороняється: використання стійких та сильнодіючих пестицидів; влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації; скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), а також у потічки. Зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України. Виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад зобов'язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.

Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженим постановою КМ України від 08.05.1996 року № 486, передбачено, що водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об'єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. До складу водоохоронних зон обов'язково знаходять заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 Водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад. Межі водоохоронних зон встановлюються з урахуванням: рельєфу місцевості, затоплення, підтоплення, інтенсивності берегоруйнування, конструкції інженерного захисту берега; цільового призначення земель, що входять до складу водоохоронної зони.

Відповідно до ст.60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Частиною 5 ст.88 Водного кодексу передбачено, що землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

З інформаційної довідки Дніпровського басейнового управління водних ресурсів спірні земельні ділянки розташовані на правому березі водоскидного каналу насосної станції, яка перекачує воду з захисного масиву «Конча-Заспа» в Канівське водосховище. Вказаний канал утворився в результаті будівництва Канівської ГЕС та створення Канівського водосховища у 1972 році на заболоченій заплаві річки Козинка.

Після введення в експлуатацію Канівського водосховища ця акваторія використовується як скидний канал насосної станції. Згідно Водного Кодексу України, а саме ст..88 , чинної на час передачі спірних земельних ділянок 22 громадянам, передбачено, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися. У даному випадку такими умовами є проект «Встановлення та облаштування прибережної захисної смуги каналу, берегоукріплення вздовж земельних ділянок, що перебувають у користуванні Української православної церква та двадцяти двох громадян України в смт.Козин Обухівського району Київської області» на замовлення Київської Митрополії УПЦ та 22 громадян (т.2 а.с.48-66, т.3 а.с.43-51).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Крім того, слід зауважити, що заявлені прокурором вимоги в частині витребування із незаконного володіння земельних ділянок носять не конкретний характер. Як було встановлено, земельні ділянки, які було передано у власність 22 громадянам рішеннями 3 сесії Козинськоїх селищної ради Обухівського району Київської області від 21 грудня 2010 року, в подальшому, неодноразово були предметом цивільно-правових угод (договорів купівлі-продажу, договорів дарування, договорів дарування часток) та змінювали власників. Нові власники оформлювали нову технічну документацію ( у т.ч. і шляхом визначення кадастрових номерів), реєстрували права власності на земельні ділянки у відповідності до вимог законодавства.

Проте, позовні вимоги прокурора не місять даних щодо осіб, які на час звернення до суду були власниками спірних земельних ділянок з конкретними кадастровими номерами і у яких слід витребувати на користь держави земельні ділянки. На думку колегії, дана обставина також свідчить про недоведеність позовних вимог в цій частині позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: