Категорія 27Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі: Франчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання іпотеки такою, що припинена, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.10.2007 року між ОСОБА_3 та АКБ СP «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії було укладено договір кредиту №050/25-1201/1 на суму 370 000 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №050/25-1201/1 між Банком та ОСОБА_2 23.10.2007 року було укладено іпотечний договір №050/1-1111, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим №3067 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення АДРЕСА_1. Крім того, 14.04.2008 року між ОСОБА_3 та АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії укладено договір кредиту №050/25-1475/1 на суму 300 000 грн. і в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту між Банком та ОСОБА_2, 14.04.2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим №526 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення АДРЕСА_1 та належить останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про власність НОМЕР_1 від 07.07.1997 року. В позові зазначено, що на момент укладення вищезазначених кредитних договорів позивач із ОСОБА_3 перебували у шлюбі та мали спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 03.03.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинено, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Позивач вказує, що вона неодноразово повідомляла банк про смерть позичальника та надала копію свідоцтва про смерть, однак у встановлений законодавством строк банк не пред'явив вимоги до спадкоємців, хоча і був повідомлений про осіб, які виявили намір вступити у спадщину і відповідно правонаступництво за кредитними договорами померлого ОСОБА_3 не відбулося, а тому просила визнати іпотеку, що виникла на підставі іпотечних договорів такою, що припинена та зняти заборону відчуження з цокольного приміщення АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник АКБ СР «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що смерть боржника у зобов'язанні, забезпеченому іпотекою, не є підставою для припинення іпотеки, тобто правовий статус іпотечного майна не змінився і за АКБ СР «Укрсоцбанк» зберігається право на задоволення кредиторських зобов'язань по даним кредитним договорам за рахунок іпотечного майна.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.10.2007 року між ОСОБА_3 та АКБ СP «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії було укладено договір кредиту №050/25-1201/1 на суму 370 000 грн..

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №050/25-1201/1 між Банком та ОСОБА_2 23.10.2007 року було укладено іпотечний договір №050/1-1111, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим №3067 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення АДРЕСА_1.

14.04.2008 року між ОСОБА_3 та АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії укладено договір кредиту №050/25-1475/1 на суму 300 000 грн..

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №050/25-1475/1 між Банком та ОСОБА_2 14.04.2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим №526 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про власність НОМЕР_1 від 07.07.1997 року цокольне приміщення АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

03.03.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, видно, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки №262/02-14 від 31.03.2011 року, яка видана третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлого ОСОБА_3 в рівних частках кожний є: дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_5.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 заявлено вимоги про визнання іпотеки, що виникла на підставі укладених між нею та відповідачем іпотечних договорів, припиненою, при цьому вимоги обґрунтовано припиненням основного зобов'язання, оскільки правонаступництво за кредитними договорами померлого ОСОБА_3 не відбулось.

Вимогами ст.ст. 598, 608 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

В даному випадку зобов'язання боржника за кредитним договором не є нерозривно пов'язаними з його особою, тобто смерть боржника ОСОБА_3 не припиняє кредитних правовідносин, що виникли між ним та банком, відтак дані зобов'язання покладаються на його спадкоємців, що прийняли спадщину, при цьому не допускається зміна умов і обсягу відповідальності, оскільки до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю.

Крім того, відповідно доч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для визнання іпотеки такою, що припинена.

Щодо викладених в апеляційній скарзі тверджень про те, що банком у визначені законом строки не було пред'явлено вимог до спадкоємців, то дана обставина не є безумовною підставою для припинення основного зобов'язання та відповідно визнання припиненою іпотеки.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.І. Чорний

/підпис/ С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: