Справа № 161/8737/14-ц
Провадження № 2/161/478/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору поруки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», відділення ПАТ КБ «Надра» Хмельницьке регіональне управління про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №31/08/2007/840-К/844, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 110000,00 доларів США зі сплатою 11,74% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.08.2021 року.

У відповідності до п. 3.3.1, 3.3.2, договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів па поточний рахунок шляхом сплати мінімально необхідного платежу в розмірі 1348,82 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 31.08.2007 року між ОСОБА_3 та банком був укладений договір поруки, згідно умов якого остання поручилася перед банком за належне виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань.

Однак, позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Станом на 13.05.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 201645,31 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 2340183,55 грн., з них: 106911,89 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 1240760,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 72203,67 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 837955,72 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 11529,75 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 133807,88 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 11000,00 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ127659,99 грн. штраф за порушення умов кредитного договору.

На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 201645,31 доларів США та понесені судові витрати по справі.

11.08.2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним договору поруки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ „«Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 31/08/2007/840-К/844, згідно умов якого банк повинен був надати позичальнику кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою 11,74 % процентів річних за користування кредитними коштами, з терміном користування кредитними коштами до 30.08.2021 року.

Водночас, нібито, 18 липня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким остання, нібито, поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань та, нібито, погодилась виступити перед кредитором як солідарний боржник. Вказує, що ніколи не брала на себе зобовязання виступити поручителем в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором та не укладала (не підписувала)з ВАТ КБ «Надра» договір поруки.

Просить суд визнати недійсним договір поруки від 18.07.2007 року.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним договору поруки до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

31.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2007 року між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 31/08/2007/840-К/844, згідно умов якого останній повинен був надати позичальнику кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою 11,74 % процентів річних за користування кредитними коштами, з терміном користування кредитними коштами до 30.08.2021 року. У відповідності до положень п. п. 3.1., 4.1. банк взяв на себе зобовязання надати кредит в порядку визначеному Кредитним договором. Надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті доларах США.. Вказує, що як позичальник кредитних коштів згідно умов кредитного договору в сумі 110 000,00 дол. США не отримував, оскільки заяву на видачу готівки № 703 від 04.09.2007 року не підписував.

Просить суд визнати недійсним кредитний договір № 31/08/2007/840-К/844 від 31.08.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2

Ухвалою суду від 31.10.2014 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним договору поруки та обєднати дані позовні вимоги в одне провадження.

Представник позивача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин проте, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника ПАТ КБ «Надра» за наявними матеріалами справи.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Зустрічні позовні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримав та просив суд їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_1, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов не підлягає до задоволення, зустрічні позови слід задовольнити.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

31.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 31/08/2007/840-К/844, згідно умов якого останній зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою 11,74 % процентів річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.08.2021 року (а.с. 5, 6).

У відповідності до положень п. п. 3.1., 4.1. банк взяв на себе зобовязання надати кредит в порядку визначеному Кредитним договором. Надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті доларах США (а.с. 5).

На підтвердження отримання ОСОБА_2 позивачем надано заяву на видачу готівки № 703 від 04.09.2007 року, в якій отримувачем коштів в сумі 110000,00 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 555500,00 грн. зазначено ОСОБА_2 (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2007 року між банком та поручителем ОСОБА_3 укладено договір поруки (а.с. 7).

Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Згідно п.1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 31/08/2007/840-К/844 від 31.08.2007 року (а.с. 7).

Ухвалами суду від 11.11.2014 року та від 27.04.2015 року в даній справі призначено судово- почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта № 994 від 12.03.2015 року підпис розміщений у графі «Поручитель» на лицевій стороні договору поруки від 18.07.2007 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 Підпис розміщений перед ініціалами «(ОСОБА_3В.)» на зворотній стороні договору поруки від 18.07.2007 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 (а.с. 164-170).

З висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1284 від 16.07.2015 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2, зображення якого міститься в графі: «Зазначену суму одержав» в електрофотокопії заяви на видачу готівки № 703 від 04.09.2007 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_2 (а.с. 199-205).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

За змістом ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

З огляду на вказані положення закону, кредитний договір є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов'язку позичальника повернути грошові кошти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору банк не видав ОСОБА_2 кредитні кошти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою.

У відповідності до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як визначено ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам розяснено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь яких належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_2 кредитних коштів та укладення між банком та ОСОБА_3 договору поруки від 18.07.2007 року позивачем суду не надано.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 не підписував заяву на видачу готівки № 703 від 04.09.2007 року та не отримував кредитних коштів та ту обставину, що ОСОБА_3 не підписувала договір поруки від 18.07.2007 року, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також висновком судової експертизи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову ПАТ КБ «Надра» слід відмовити за безпідставністю вимог, а зустрічні позови ОСОБА_3 ОСОБА_2 слід задовольнити та визнати недійсними оспорювані договори.

Керуючись ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 203,207, 215, 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 Цивільного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», відділення ПАТ КБ «Надра» Хмельницьке регіональне управління про визнання недійсним кредитного договору задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір № 31/08/2007/840-К/844 від 31.08.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору поруки задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки від 18.07.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк