Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/249/15-ц Головуючий у 1-й інст. Діброва О. В.
Категорія 48 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Талько О.Б.,

при секретарі судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.81-85) просила майно, набуте у зареєстрованому шлюбі визнати спільною сумісною власністю та розділити його. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за час спільного проживання ними придбавалося майно, зокрема нежитлова будівля, побутова техніка, речі домашнього вжитку, тощо. Вказане спірне майно було придбано в період спільного проживання сторін в шлюбі, але враховуючи, що згоди про добровільний його поділ сторонами не досягнуто, змушена звернутися до суду.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя сторін: нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кухню блакитного кольору, 2006 року придбання; кутовий диван кухонний блакитного кольору, 2006 року придбання; диван м'який коричневого кольору, 2004 року придбання; шафу-купе з дзеркалом, 2014 року придбання; ліжко двоповерхове дитяче червоного кольору, 2011 року придбання; стінку дитячу салатового кольору, 2011 року придбання; стінку темно-коричневого кольору, 2004 року придбання; вітальню світло-коричневого кольору, 2007 року придбання; комп'ютерний стіл світло-коричневого кольору, 2014 року придбання; холодильник марки LG, 2010 року придбання; морозильну камеру марки Atlant, 2011 року придбання; пральну машину марки Samsung, 2005 року придбання; три комп'ютерних стільці, 2014 року придбання; телевізор марки LG, 2011 року придбання; ноутбук марки ASUS, 2012 року придбання; принтер марки Epson, 2013 року придбання; пилосос марки TS, 2010 року придбання; праску марки Electra, 2014 року придбання; три килимові покриття та пять люстр.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за кожним.

Розділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя, виділивши на праві власності:

- ОСОБА_3: ліжко двоповерхове дитяче червоного кольору, 2011 року придбання, вартістю 2300 грн.; стінку дитячу салатового кольору, 2011 року придбання, вартістю 3000 грн.; морозильну камеру марки Atlant, 2011 року придбання вартістю 3195 грн.; пральну машину марки Samsung, 2005 року придбання, вартістю 1700 грн.; телевізор марки LG, 2011 року придбання, вартістю 7520 грн.; ноутбук марки ASUS, 2012 року придбання, вартістю 5380 грн., а всього на загальну суму 23095 грн.

- ОСОБА_2: кухню блакитного кольору, 2006 року придбання, вартістю 2300 грн.; кутовий диван кухонний блакитного кольору, 2006 року придбання, вартістю 600 грн.; диван м'який коричневого кольору, 2004 року придбання, вартістю 1000 грн.; шафу-купе з дзеркалом, 2014 року придбання, вартістю 2300 грн.; стінку темно-коричневого кольору, 2004 року придбання, вартістю 1700 грн.; вітальню світло-коричневого кольору, 2007 року придбання, вартістю 1100 грн.; комп'ютерний стіл світло-коричневого кольору, 2014 року придбання, вартістю 1000 грн.; холодильник марки LG, 2010 року придбання, вартістю 8000 грн.; три комп'ютерних стільці, 2014 року придбання, вартістю 2100 грн.; принтер марки Epson, 2013 року придбання, вартістю 1400 грн.; пилосос марки TS, 2010 року придбання, вартістю 500 грн.; праску марки Electra, 2014 року придбання, вартістю 400 грн.; три килимові покриття, вартістю 800 грн. та пять люстр, вартістю 600 грн., а всього на загальну суму 23800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 705 грн. різниці у вартості розподіленого майна. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого рішення та ухвалення нового рішення про поділ майна подружжя за запропонованим ним варіантом, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що висновок суду першої інстанції про те, що спірна нежитлова будівля по АДРЕСА_1, є неподільною є припущенням суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 02.04.2004 року по 01.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8,12-13).

Під час судового розгляду сторони по справі дійшли згоди та визнали факт придбання ними під час перебування у шлюбі наступного нерухомого майна, речей та їх залишкової вартості: нежитлова будівля, вартістю 8985 грн.(тобто, ціна на 2010 рік), розташована за адресою: АДРЕСА_1; ліжко двоповерхове дитяче червоного кольору, 2011 року придбання, вартістю 2300 грн.; стінку дитячу салатового кольору, 2011 року придбання, вартістю 3000 грн.; морозильну камеру марки Atlant, 2011 року придбання вартістю 3195 грн.; пральну машину марки Samsung, 2005 року придбання, вартістю 1700 грн.; телевізор марки LG, 2011 року придбання, вартістю 7520 грн.; ноутбук марки ASUS, 2012 року придбання, вартістю 5380 грн.; кухню блакитного кольору, 2006 року придбання, вартістю 2300 грн.; кутовий диван кухонний блакитного кольору, 2006 року придбання, вартістю 600 грн.; диван м'який коричневого кольору, 2004 року придбання, вартістю 1000 грн.; шафу-купе з дзеркалом, 2014 року придбання, вартістю 2300 грн.; стінку темно-коричневого кольору, 2004 року придбання, вартістю 1700 грн.; вітальню світло-коричневого кольору, 2007 року придбання, вартістю 1100 грн.; комп'ютерний стіл світло-коричневого кольору, 2014 року придбання, вартістю 1000 грн.; холодильник марки LG, 2010 року придбання, вартістю 8000 грн.; три комп'ютерних стільці, 2014 року придбання, вартістю 2100 грн.; принтер марки Epson, 2013 року придбання, вартістю 1400 грн.; пилосос марки TS, 2010 року придбання, вартістю 500 грн.; праску марки Electra, 2014 року придбання, вартістю 400 грн.; три килимові покриття, вартістю 800 грн та п'ять люстр, вартістю 600 грн.

Відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 70 ч.1 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п.22,25 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21.12.2007 року зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5, ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Так, згоди ні один з подружжя на отримання грошової компенсації не подав та не було попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду.

Оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не подали відповідно до цивільного-процесуального законодавства доказів про дійсну вартість нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 на час розгляду справи, а суд їх не добув, рішення суду першої інстанції про визнання за кожним по 1/2 частки подружжя в зазначеній будівлі без її реального поділу є правильним.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, виходячи з наявного конфлікту майнових інтересів, що викликано придбанням спірного майна в період шлюбу, наявністю спору про поділ майна подружжя.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не довів доказами ті обставини, на які він посилається в своїх запереченнях та доводах апеляційної скарги.

Отже, суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги щодо визнання майна спільною сумісною власністю та його поділу, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався у своєму рішенні.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначив, що вся технічна документація на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 на даний час відсутня, оскільки ним загублена.

Враховуючи викладене, рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді