АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 664/2945/13ц Головуючий в 1 інстанції Никифоров Є.О.
Номер провадження 22-ц/791/851/15 Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Орловської Н.В.
Суддів:Майданіка В.В.
Кутурланової О.В.
при секретарі:Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючого від імені ОСОБА_8 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про виділ в натурі частини житлового будинку і поділ земельної ділянки в натурі,

В С Т А Н О В И Л А :

07 серпня 2013р. ОСОБА_5 звернулась із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ в натурі частини житлового будинку та поділ земельної ділянки, вказуючи, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, де їй належить 23/100, згідно свідоцтва про право власності в порядку спадкування від 16.09.2000р. після смерті її чоловіка ОСОБА_10 Власником 32/100 частини цього будинку є ОСОБА_8, а 45/100 частин будинку належить ОСОБА_9

Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,10 га, яка належить сторонам на праві власності на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку, виданого 27.01.2012р. Згідно списку співвласників земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності сторін.

Порядок користування житловим будинком склався протягом тривалого часу, кожен із співвласників має свою ізольовану частину будинку з окремим входом, а тому спір щодо користування будинком відсутній.

Оскільки відповідач ОСОБА_8 продовжує так само, як і попередній власник ОСОБА_11, проходити до свого городу через земельну ділянку, що належить позивачці, чим створює їй незручності, на підставі чого виникають постійні конфлікти, що стало приводом для неодноразового звернення до міліції, просила провести розподіл земельної ділянки за другим варіантом розподілу висновку судової інженерно-технічної експертизи № 394 від 25.04.2014р.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Здійснено поділ земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яка знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 згідно ІІ варіанту згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № 394 від 25.04.2014р. виділивши в натурі:

- ОСОБА_5 земельну ділянку площею 230 кв.м., що відповідає частці 23/100 та позначена у додатку № 5 до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 394 від 25.04.2014р., червоним кольором з входом через хвіртку влаштовану в огородженні фасадної межі з боку вул. Крилова;

- ОСОБА_8 земельну ділянку площею 320 кв.м., що відповідає частці 32/100 та позначена у додатку № 5 до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 394 від 25.04.2014р., блакитним кольором та складається з двох частин: першої, площею 96 кв.м., з входом через хвіртку влаштовану в огородженні фасадної межі з боку вул. Крилова, та другої, площею 224 кв.м. з облаштуванням входу у лівому куті огородження фасадної межі з боку вул. Крилова;

- ОСОБА_9 земельну ділянку площею 450 кв.м., що відповідає частці 45/100 та позначена у додатку № 5 до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 394 від 25.04.2014р., зеленим кольором з входом та в'їздом через хвіртку та ворота влаштовані в огороджені правої межі з боку проходу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 компенсацію за 1/2 частину сараю літ. «В» в сумі 1307 грн.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_5 щодо поділу в натурі частини житлового будинку відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 судові витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи по 1358,64 грн. з кожної.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_8, посилається на незаконність рішення суду першої інстанції в частині поділу земельної ділянки згідно другого варіанту експертизи, оскільки такий спосіб позбавляє ОСОБА_8 права користування виділеною їй частиною земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачки про виділ належної їй частини будинку, суд виходив з того, що співвласники користуються будинком у відповідності до встановленого порядку користування, а визначити варіанти реального виділу 23/100 частини у власність ОСОБА_5 неможливо, оскільки домоволодіння належить співвласникам на підставі виданих правовстановлюючих документів в кожному із яких зазначені приміщення, які передані у користування кожного співвласника.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, де ОСОБА_5 належить 23/100, згідно свідоцтва про право власності в порядку спадкування від 16.09.2000р. після смерті її чоловіка ОСОБА_10 Власником 32/100 частини цього будинку є ОСОБА_8, а 45/100 частин будинку належить ОСОБА_9

За змістом вказаних правовстановлюючих документів вбачається, що за кожним із співвласників встановлено право власності на відповідну частку у спільній частковій власності на домоволодіння. (а.с.301-316 т.5).

Згідно ч.1,3 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його ідеальній частці.

Таким чином, визначення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, як це зазначено у правовстановлюючих документах співвласників спірного домоволодіння, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними права володіння й користування спільним майном.

Що стосується права ОСОБА_5 на розпорядження спільним майном, та виділ належної частки в натурі, то вони передбачені в ст.364 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У відповідності до висновків будівельної - технічної експертизи від 27.07.2015р. встановлена технічна можливість виділу в натурі ОСОБА_5 приміщень і будівель у відповідності до належної їй ідеальної частки 23/100, вартістю 48778 грн., яка складається в житловому будинку літ. «А» : коридор №2-1 площею 6,8 кв.м., житлова кімната №2-2 площею 11,1 кв.м., в прибудові літ. «аІІ» тамбур № ІІ площею 4,3 кв.м., сарай літ. «В» з погребом, дерев'яна хвіртка №3, огорожа з дощок №2, частина огорожі №1.

Сторони не заперечували того факту, що порядок користування житловим будинком склався саме таким чином, як це наведено у запропонованому експертом варіанті виділу. Переобладнання і перепланування житлового будинку із виділенням у відокремлене користування здійснено попереднім власником цієї частини, ОСОБА_12, на підставі рішення виконкому від 16.04.1980р. Такий спосіб виділу втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування не потребує.

На вказані обставини справи суд уваги не звернув, наведені норми матеріального права не застосував, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині поділу земельної ділянки, суд не врахував, що право спільної власності у сторін виникло на земельну ділянку площею 1000 кв.м. на підставі державного акту від 27.01.2012р.

Крім того, поза увагою суду залишилась та обставина, що станом на час утворення спільної часткової власності у праві на об'єкт нерухомості первісні частки в домоволодінні АДРЕСА_1 у попередніх співвласників складали: ОСОБА_12 - 27/100, ОСОБА_13 - 29/100 та ОСОБА_14 44/100.

Оскільки ОСОБА_13 згідно дозволу № 88 від 12.07.1971 року збудувала сарай, частки кожного співвласника змінились таким чином: ОСОБА_14 належало 40/100 частин, ОСОБА_12 - 25/100 частин, ОСОБА_13 - 35/100 частин в результаті чого було проведено обмін юридичних документів.

Рішенням виконавчого комітету Цюрупинської міськради від 16.04.1980р. № 126/7 проведено обмін юридичних документів на зазначене домоволодіння, у зв'язку з тим, що співвласники ОСОБА_15 збудувала тамбур, а ОСОБА_12 і ОСОБА_11 знесли сарай, частка ОСОБА_12 змінена на 23/100 частини, ОСОБА_11 32/100 частини, ОСОБА_15 45/100 частин.

На підставі рішення виконавчого комітету Цюрупинської міськради від 16.04.1980р. № 126/7, ОСОБА_12 видано свідоцтво про право особистою власності на 23/100 частини житлового будинку, замість свідоцтва про право власності від 15.07.1971 року. Правонаступником цієї частки є позивачка ОСОБА_5, ОСОБА_8 - правонаступник 32/100, попереднім власником якої був ОСОБА_11, ОСОБА_9 - правонаступник 45/100 частин, що належала ОСОБА_15

Враховуючи, що розподіл земельної ділянки повинен проводитись з урахуванням первісних часток співвласників у домоволодінні, а тому у відповідності до положень ст.88 ЗК України поділ в натурі земельної ділянки слід здійснити з урахуванням первісних часток співвласників. (абзац 3 п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004р. із змінами від 19.03.2010р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Суд цих обставин справи не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою між співвласниками у відповідності до розміру часток у домоволодінні, які встановлені на час розгляду спору та змінені уповноваженим органом внаслідок спорудження кожним із співвласником господарських та допоміжних приміщень, тоді як такі добудови зведені у відповідності до ч.3 ст. 357 ЦК України не змінюють права позивачки на ту частину земельної ділянки, що відповідає частці у праві на нерухоме майно станом на час створення спільної часткової власності на нього у розмірі 27/100.

Враховуючи викладене, рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому його належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог щодо виділу в натурі належної ОСОБА_5 частини домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою з врахуванням первісних часток співвласників.

Вирішуючи питання щодо обрання одного із запропонованих експертом варіанту користування земельною ділянкою між співвласниками, слід обрати висновки експертизи від 27 липня 2015р. (а.с.250- 328 т.5)

Обираючи порядок користування суд враховує, що на земельній ділянці встановлені підземні мережі водопостачання, які за обома запропонованими варіантами залишаються у спільному користуванні співвласників. Сторони визнали той факт, що за кошти ОСОБА_8 облаштований надвірний колодязь холодної води та встановлений водомір у відповідності до укладеного нею договору із Цюрупинським ГКП «Водоканал» від 12.10.2005р. Жодних витрат ОСОБА_5 не несла. Крім того, суд враховує і ту обставину, що сторони протягом тривалого часу не знаходять домовленості щодо користування земельною ділянкою, що спричиняє сварки.

За таких обставин, суд вважає доцільним обрати другий варіант порядку користування земельною ділянкою за для забезпечення співвласникам однакової можливості користуватись дворовою водопровідною мережею та колодязем де встановлений водомір.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 88 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_7, діючого від імені ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про виділ в натурі частини житлового будинку і виділ земельної ділянки в натурі задовольнити частково.

Виділити у домоволодінні АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_5 у житловому будинку літ. «А»: коридор №2-1 площею 6,8 кв.м., житлову кімнату №2-2 площею 11,1 кв.м., в прибудові літ.«аІІ» тамбур № ІІ площею 4,3 кв.м., сарай літ.«В» з погребом, дерев'яну хвіртку №3, огорожу з дощок №2, частину огорожі №1, що відповідає належній їй ідеальній частці 23/100, вартістю 48778 грн., згідно висновку будівельно - технічної експертизи від 27.07.2015р.

Решту цього ж домоволодіння залишити у спільній частковій власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до належних їм часток у спільній частковій власності.

Встановити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку експертизи від 27.07.2015р. за яким у користування ОСОБА_5 виділити 27/100 її частини площею 319 кв.м. разом з будівлями і окремим виходом на вул. Крилова.

Решту земельної ділянки площею 673 кв.м. разом з будівлями виділити у спільне користування ОСОБА_8 та ОСОБА_9, та трьома окремими виходами на вул. Крилова та прохід.

Земельна ділянка площею 8,0 кв.м. загального користування для підходу до водопроводу.

Підземні мережі водопостачання залишити у спільному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Стягнути на користь ОСОБА_5 витрати на оплату експертизи в сумі 6763,08 грн. (а.с.211 т.5) у рівних частках, по 3381, 54 грн., із ОСОБА_8 та ОСОБА_9

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: