22-ц/775/932/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Жамбровський С.І.
Доповідач Пономарьова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Ігнатоля Т.Г., Лоленко А.В.,

при секретарі Зливка І.І.,

за участю

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року ,

в с т а н о в и л а:

7 липня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та зазначала, що з 6 липня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і мають малолітню дитину - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з різністю характерів та способу життя, втрачено почуття любові та поваги. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не отримує. Відповідач інших дітей не має, його стан здоров'я нормальний, інших утримань з нього не проводиться, працює постійно, заробітну плату отримує кожного місяця приблизно в розмірі 6 000 грн. Просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитиною, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі ? частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року позовні вимоги про стягнення аліментів задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи від дня подання позовної заяви, 3 липня 2015 року, і до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, 3 липня 2015 року, і до досягнення трьохрічного віку дитиною ОСОБА_3.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині стягнення аліментв на утримання дружини скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/10 частки з усіх його доходів.. Апелянт зазначає, що суд не врахував матеріальне становище його та позивачки, яка отримує пенсію по втраті годувальника та виплати по народженню дитини, а він виплачує кредити, які отримані під час сумісного проживання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове ззасідання апеляційної інстанції не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 06 липня 2013 року (а.с. 5). Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Відповідно до довідки від 3 липня 2015 року, виданої КП «ККЖКП», позивач зареєстрована та проживає разом з малолітнім сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи від дня подання позовної заяви, 3 липня 2015 року, і до досягнення повноліття дитиною .

Рішння суду в частині стяггнення аліментів на дитину відповідачем не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою дружину, з якою проживає його дитина.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 80, ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до частин 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач в теперішній час не працює, доглядає за малолітньою дитиною, яка народилася 26 грудня 2013 року, та батьком яких є відповідач.

Відповідач визнає той факт, що його дитина мешкає з позивачем.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на утримання від відповідача, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу, з якою проживає їх малолітня дитина, оскільки є працездатним, працює та має постійний заробіток.

Стягуючи на користь позивача аліменти на її утриманняв розмірі, визначеному в позовній заяві, суд виходив з положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, що відповідач визнав позов повністю та не навів мотивів визначеного розміру матеріального утримання дружини, розглянувши справу у відсутність сторін.

В апеляційній скарзі відповідач зазначав, що згоден був з вимогами про стягнення аліментів на дитину, і ці обставини не спростовуються заявою відповідача від 14 липня 2015 року, оскільки в ній зазначені позовні вимоги про стягнення аліментів та не уточнено на утримання кого саме.

Статтею 80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Позивач зазначала, що щомісячний дохід відповідача складає 6 000 грн., що ним не спростовується та підтверджено в суді апеляційної інстанції наданою довідкою.

З урахуванням розміру стягнутих аліментів на утримання дитини та витрат на погашення кредитів, які бути отриманні та витрачені під час сумісного проживання, а також тієї обставини, що відповідач є працівником вугільної промисловості, працює грозом на шахті, тобто на підземних роботах, судова колегія дійшла висновку, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 підлягає зміні та стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини дохлоду відповідача, щомісячно, починаючи з 3 липня 2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат також підлягає зміні, з урахуванням ставок судового збору, встановлених на час ухвалення даного рішення з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Вугледар Донецької області, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Володимирівка Волноваського району Донецької області, ІПН НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з 3 липня 2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Вугледар Донецької області, ІПН НОМЕР_1), на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: Т.Г.Ігнатоля

А.В. Лоленко