АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8853/15 Справа № 188/393/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів: - Козлова С.П., Петренко І.О.

при секретарі - Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про стягнення компенсації за несвоєчасну сплату щомісячних страхових виплат,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ВВД ФССНВУ у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про стягнення компенсації за несвоєчасну сплату щомісячних страхових виплат було відмовлено.( а.с.29)

З таким рішенням не погодилась позивачка, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповно з*ясовані обставини, невідповідність висновків матеріалам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.( а.с.37)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року, частково був задоволений її позов. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області було зобов*язано провести їй призначення та перерахунок страхової виплати із розрахунку середньої заробітної плати в розмірі 1568,80 грн.

Постановою фонду від 19.11.2014 року «Про призначення доплати», на підставі зазначеного рішення суду, позивачці було призначено доплата страхової виплати «щомісячна страхова виплата у разі стійкої втрати професійної працездатності» в сумі 3 313,73 грн. за жовтень 2014 року, та виплачено 26 грудня 2014 року.

Однак, ОСОБА_4 вважає, що оскільки з вини фонду, їй не була нарахована компенсація за своєчасно не визначені та не виплачені суми щомісячної страхової виплати в розмірі 972,05 грн., просила її вимоги задовольнити.

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» від 19 жовтня 2000 року, зі змінами та доповненнями, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і, які не мають разового характеру.

Стаття 3 зазначеного Закону передбачає виплату компенсації на нараховані, але не виплачені у встановлені строки суми доходів, у тому числі і страхові виплати.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем, у даному випадку не нараховувались суми страхових виплат ОСОБА_4, оскільки їх розмір оспорювався сторонами в судовому порядку.

Виходячи із зазначених норм Закону, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно. Рішення суду постановлено з дотриманням вимог процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, які правильно викладені у судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: