Справа № 378/40/15 Головуючий у І інстанції Гуртовенко Р.В.
Провадження № 22-ц/780/1891/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 30 02.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що він є потерпілим від злочину за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. 29 серпня 2012 року на його присадибній ділянці, де проживає він разом зі своєю родиною, його побили сусіди - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, щодо яких СВ Ставищепського РВ ГУ МВС України в Київській області було розпочато кримінальне провадження. Після отриманих травм у нього відбулося погіршення стану здоров'я, наслідки якого він відчуває й досі. В результаті побиття, він проходив курс стаціонарного лікування в неврологічному відділенні Ставищенської центральної районної лікарні з 30 серпня 2012 року по 18 вересня 2012 року. За висновком судмедекспертизи тілесні ушкодження, які він отримав внаслідок побиття, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не зважаючи на те, що з того моменту, як його побили сусіди, минуло вже багато часу, він відчуває наслідки побиття і сьогодні. Він кілька разів проходив черговий курс стаціонарного лікування, оскільки стан здоров'я час від часу погіршується по причині черепно-мозкової травми та струсу мозку, які він отримав при побиті в кінці серпня 2012 року. У зв'язку з цим, ним зроблено значні витрати на власне лікування, на ліки, на проїзди до місць лікування. Покращення стану здоров'я після отриманих травм і початкового лікування потребувало та потребує значних зусиль, в тому числі матеріальних витрат. У зв'язку із завданням тілесних ушкоджень, він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, яких зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Жорстоке побиття нанесло йому психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей. Під час самої події він пережив фізичний біль, страх, переляк, в т.ч. переживання за своє життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він на тривалий час був прикутий до ліжка, відірваний від роботи, від сім'ї, від домашнього господарства. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача на свою користь 528,00 грн. матеріальної шкоди та 15000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 528,00 грн. матеріальної шкоди, 2500,00 грн. моральної шкоди, в задоволені решти позовних відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині розміру стягненої моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_2 15000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на його необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права. Вважає, що суд зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди не оцінив обсяг його страждань, морального та фізичного стану.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовні вимоги заявлені правомірно, оскільки відповідачем були заподіянні позивачу тілесні ушкодження, останній поніс витрати на лікування на суму 528,00 грн., що підтверджуються фіскальними чеками про придбання ліків, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати вартість лікування.

В цій частині рішення суду апелянтом не оскаржувалось.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2500,00 грн., суд першої інстанції, виходив з характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач в результаті отримання тілесних ушкоджень.

Однак, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що вироком Ставищенського районного суду Київської області від 09.12.2014 року, який набрав законної сили, відповідача ОСОБА_2 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_1, що спричинило короткочасний розлад його здоров'я та призначено йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.(а. с. 30-31).

Вироком Ставищенського районного суду Київської області від 09.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_2 29.08.2012 року близько 12 годин, знаходячись на присадибній ділянці домогосподарства АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_1 один удар рукою в область обличчя та кілька ударів руками в область грудної клітини, від яких ОСОБА_1 впав на землю. В результаті нанесення ударів ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді садна та крововиливів на обличчі, струсу головного мозку, крововиливу на грудній клітці справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 118д від 30.10.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили розгляд здоров'я більше 6 днів.

Актом судово-медичного дослідження від 30.08.2012 р., висновком судово-медичної експертизи № 118Д від 30.10.2013, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження: садно та крововиливи на обличчі, струс головного мозку, крововилив на грудях праворуч та крововилив в області правого передпліччя. Вищевказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів), та могли утворитися від дій рук, ніг людини, інших предметів в строк та при обставинах, вказаних у постанові, не могли утворитися при падінні з висоти росту. Тілесні ушкодження у виді садна на обличчі, крововиливів в області обличчя, грудей та правої руки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тілесне ушкодження у виді струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило розлад здоров'я більше 6 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В результаті побиття та отримання, внаслідок цього, тілесних ушкоджень ОСОБА_1 лікувався. Власним коштом купував необхідні ліки, що підтверджується наданими ним суду копіями фіскальних чеків (а. с. 3-5).

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом щомісячних платежів.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

В позовній заві позивач зазначав, що у зв'язку із завданням йому тілесних ушкоджень, він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, яких зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Жорстоке побиття нанесло йому психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей. Під час самої події він пережив фізичний біль, страх, переляк в тому числі і переживання за своє життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він на тривалий час був прикутий до ліжка, відірваний від роботи, від сім'ї, від домашнього господарства. Особливо боляче для нього було те, що жоден з його кривдників ніяким чином навіть не прагнув допомогти в лікуванні чи хоча б вибачитися за скоєне. Тілесні ушкодження дають про себе знати й зараз, проявляючись часто у значному болю в голові, запамороченнях, при настанні яких майже втрачається свідомість.

З огляду на приписи ст.23 ЦК України, колегія суддів прийшла до висновку, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, нев повній мірі відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з моменту побиття відповідача, минуло вже багато часу, а наслідки його позивач відчуває і досі, що призводить до чергових курсів стаціонарного лікування, оскільки його стан здоров'я час від часу погіршується по причині черепно - мозкової травми та струсу мозку, які були отримані позивачем ще в кінці серпня 2012 року.

Суд першої інстанції не врахував характер отриманих позивачем травм, пов'язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, а тому необґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та відшкодування моральної шкоди в сумі 2500,00 грн..

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди ухвалено з порушенням норм матеріального і підлягає зміні в цій частині з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 309 ЦПК України про стягнення з відповідача на користь позивача 14000,00грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 487, 20 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2500,00 грн. змінити та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (інд. НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 14000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн..

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: