АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1932/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2861/15Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко В. М. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - Карнаух П.М.,

суддів: Кривчун Л.І., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Ткаченко Т.І.

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою редставника відповідача ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року

по справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення місць загальногокористування багатоквартирного будинку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованість за опалення місць загального користування будинку за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року в розмірі 1440,01 грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить вказане судове рішення скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незастосування судом ЗУ «Про захист прав споживачів» та антимонопольного законодавства, ту обставину, що позивач не пропонував відповідачу укласти договір про надання послуг з опалення.

Вважає помилковою застосування правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 30.10.2013 року у справі № 6-59 цс13, не враховано, що відповідач від'єдналася від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, тому не повинна сплачувати за подання теплової енергії. Також суд безпідставно не врахував їхні заперечення, взявши до уваги надані позивачем докази.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає разом з дітьми (а.с.6).

Згідно довідки від 14.05.2015 року Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління, воно є балансоутримувачем багатоквартирного будинку з адресою: АДРЕСА_1, в якому діє система централізованого опалення (а.с.7).

З травня 2008 року за заявою відповідачки її квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв'язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення (а.с.10).

З цього ж часу нарахування плати за поставку теплової енергії до квартири, відключеної від системи централізованого опалення, не проводиться, що підтверджується витягом з абонентської картки споживача послуг (а.с.75-76).

Проектною організацією, при виготовленні проекту влаштування індивідуального опалення, виконано розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається стояками і нагрівальними приладами приміщень місць загального користування (сходова клітина) та розподільчими трубопроводами у підвалі, при відключенні окремих квартир від системи ЦО (а.с.8-9).

Згідно акту обстеження місць загального користування житлового будинку по зазначеній адресі від 08.05.2012 року, за підписами інженера ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та начальника АДС ЛК ЖЕУ, встановлено розташування на сходових клітинах приладів опалення, а в підвалі розподільчих трубопроводів централізованого опалення, їх довжина та діаметр (а.с.11).

На підставі вказаного акту обстеження, 04.09.2012 року було проведено нові розрахунки витрат теплової енергії на опалення сходової клітки та кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами розташованими у підвалі багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення (а.с.8,9).

У період з 2009 по 2014 роки оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку відповідач не проводила, внаслідок чого за нею рахується заборгованість в сумі 1898 грн. 94 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України про встановлення тарифів на теплову енергію. ( а.с.12-27).

На письмові вимоги про погашення заборгованості відповідач не реагує (а.с.28 -31, 65-67).

Вірно встановивши зазначені обставини, зокрема те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за отримані послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку, наявність заборгованості підтверджена розрахунком, який відповідачем не спростований; здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції, з врахуванням п.п.18,20,21,28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630, Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 , яка встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2 ), ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та з врахуванням заявленого відповідачем строку позовної давності до даних правовідносин, передбаченого ст. 256 ЦКУ, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову та обгрунтовано стягнув з відповідача заборгованість за опалення місць загального користування (далі - МЗК) за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року у сумі 1440,01 грн., до моменту звернення позивача з заявою про видачу судового наказу (18.12.2014 року) про стягнення заборгованості, що перериває перебіг позовної давності. та з врахуванням часткової сплати відповідачем за послуги по опаленню МЗК після відключення квартири від центрального опалення (а.с.23, 24).

Окрім того, місцевий суд обґрунтовано застосував у даному випадку правову позицію, викладену у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59 цс13, яка є обов'язковою для всіх судів відповідно до ст.360-7 ЦПК України, відповідно до якої згідно з нормами ч. 1 ст. 11 ЦК України, ч.1 ст. 360 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Отже, обов'язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг.

Окрім того, суд першої інстанції обгрунтвоано врахував, що згідно ч.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води,…, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2)послуги з утримання будинків і споруд та прибуткових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, … тощо).

Згідно ст.1 Закону, внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку.

Як установлено судом першої інстанції, між ОКПТГ «Лубнитеплоенерго» та Лубенським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням, як балансоутримувачем будинку, укладено договори про умови надання послуг по централізованому опаленню та постачанню гарячої води № 2 від 31.12.2008р. та від 25.01.2010 р.

Відповідно до п.3.1.3. договорів, ЛК ЖЕУ здійснює розподіл теплової енергії від межі балансової належності у вигляді гарячої води по внутрішньо будинковим трубопроводам для забезпечення послуг з опалення мешканцям житлових будинків, в т.ч. і по АДРЕСА_1

Облік розрахунків за отримані послуги з централізованого опалення покладаються на ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго».

Розрахунки за послуги з теплопостачання проводяться мешканцями будинку на рахунок ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» /п.п.5.1. та 5.2./. При цьому, за визначенням п.5.3., відшкодування ЛК ЖЕУ витрат, пов»язаних з обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення здійснюється мешканцями в складі квартирної плати або плати за технічне обслуговування (а.с.77-79).

Таким чином, є правильними висновки місцевого суду про те, що централізоване опалення (в т.ч. і місць загального користування) та обслуговування внутрішньобудинкових мереж розрізняються за своїм функціональним призначенням, є окремими видами житлово-комунальних послуг, надання та плата за які обраховується різними підприємствам, ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» і ЛК ЖЕУ відповідно.

Посилання апелянта на те, що послуги з теплопостачання не надавалися взагалі, оскільки квартира відповідача відключена від мережі централізованого опалення не заслуговують на увагу, оскільки суперечать Постанові Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, якою встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, відповідно до п. 2.1.4. якої (затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 р.), у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

Загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою

Q = SQ + Q , (2.3)

МЗК МЗК втр.

де SQ - кількість теплової енергії на опалення окремого МЗК к-того приміщення МЗК, Гкал;

Q - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами

Величина QВТР., (утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі) є лише однією зі складових загальної кількості теплової енергії на опалення МЗК. Іншою складовою є SQК МЗК (кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК).

Згідно наданого розрахунку, позивачем при розрахунку загальної фактичної кількості теплової енергії на опалення застосовувався коефіцієнт К, що враховує показники фактичної температури зовнішнього повітря та кількості діб в розрахунковому місяці опалювального сезону.

Сума, яка підлягає оплаті відповідачем, розрахована пропорційно його площі щодо загальної опалювальної площі будинку, що відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів.

Даний розрахунок відповідачем не спростований, сумнівів у колегії суддів він не викликає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду та зводяться до незгоди з рішенням.

Норми ЗУ «Про захист прав споживачів» та антимонопольного законодавства в даному випадку не застосовуються, оскільки предметом спору є стягнення заборгвоаності, а не оскраження дій підприємства чи тарифів тощо.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ П.М.Карнаух

Судді: /підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області П.М.Карнаух