Справа № 405/6231/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з вищезазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 3 840,00 доларів США. Позов мотивує тим, що 23.12.2014 року уклала з відповідачем по справі договір-заяву № 300131/153249/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт». На виконання п.1 договору нею було внесено, а банком прийнято грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.9.353687.00 в сумі 3 840,00 доларів США на строк з 23.12.2014 року по 23.07.2015 року у порядку та на умова, визначених в договорі та основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків, що підтверджується квитанцією № 24 від 23.12.2014 року та випискою по особовому рахунку від 20.08.2015 року.

Відповідно до п.2 договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного договором, банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 11,00% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 основних умов. Умовами договору передбачено також обов»язок банку після закінчення строку, визначеного договором, повернути вклад вкладникові у строки, в порядку та на умовах, передбачених п. 5.2 основних умов.

23.07.2015 року, не маючи наміру продовжувати термін дії договору, вона звернулась до банку із заявою про повернення вкладу, але їй було видано виписку по особовому рахунку, згідно якої сума вкладу була перерахована на рахунок згідно депозитної угоди № 300131/153249/7-14 у зв2язку із закінченням строку дії депозиту.

На день звернення в суд кошти їй неповернуті, банк неспроможний виконати свої зобов»язання у зв»язку з відсутністю коштів. Жодних дій, спрямованих на повернення коштів банком не здійснено, а тому вона вимушена звернутись в суд та просить задовольнити позов.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши письмові матеріали справи, проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.12.2014 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем по справі, в особі начальника № 38 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3, що діяв на підставі положення про відділення та довіреності від 21.11.2014 року, був укладений договір-заява № 300131/153249/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті.

Відповідно до умов договору позивач передала банку грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.9.353687.003 на строк з 23 грудня 2014 року по 23 липня 2015 року.

Позивачем повністю виконані взяті на себе зобов»язання відповідно до умов договору, що підтверджується квитанцією № 24 від 23.12.2014 року та випискою по особовому рахунку за період з 20.08.2015 року по 20.08.2015 року.

Судом встановлено, що між сторонами, а саме позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем по справі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» існували договірні відносини, при цьому взаємні зобовязання сторін були прямо визначені положеннями договору-заяви № 300131/153249/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті, п. 6 якого передбачає після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов, яким передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного в договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного в договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом вмикачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити.

Відповідно до умов договору-заяви, у зв»язку із закінченням терміну дії вищезазначеного договору, позивач неодноразово зверталась до банку про повернення коштів, але банком мови договору не виконано.

За загальними умовами виконання зобовязань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою.

Відповідно до ст.ст.1058, 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Вказане кореспондується і п. 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 «Про затвердження положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних операцій з юридичними і фізичними особами», якою визначено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За змістом правової позиції, викладено у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року № 6-140цс13, під строком повернення вкладу й нарахованих відсотків слід розуміти наявність у вкладника реальної можливості отримати і розпорядитись на свій розсуд вкладом.

При цьому суд враховує приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Протокол № 1 до неї, а також позицію Європейського суду з прав людини, яка в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права при здійсненні судочинства.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції закріплює правило, за яким кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своїй власності інакше, яків інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Цей принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки сума вкладу внесена в доларах США, банк прийняв на себе зобов»язання повернути кредит в доларах США, позовна вимога про стягнення заборгованості в доларах США є правомірною. Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що судове рішення про стягнення суми в іноземній валюті підлягає виконанню на території України таким же чином, як і про стягнення в гривнях.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати, сплачені при зверненні в суд, а тому суд стягує з банку на користь позивача судовий збір в сумі 601,40 грн. (сума вкладу 3 840,00 доларів США, що в еквіваленті становить 60 140,98 грн. відповідно до квитанції № 24 від 23.12.2014 року).

На підставі вищевикладеного і ст.ст.525, 526, 1058, 1060, 1061 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код банку: 300131, , к/р 1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області) на користь ОСОБА_1 (ІПН 3) кошти в сумі 3 840,00 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код банку: 300131, , к/р 1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області) на користь держави судовий збір в сумі 601,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко