Справа № 640/8724/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Пархоменко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, КП «ОСОБА_2 міське БТІ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС №071593, видане головою Київської районної у місті Харкові ради, про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Харків, вул. Толстого,7. Також просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Толстого,7. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 17.03.2008 р. вона та відповідач ОСОБА_3 звернулись до голови Київської районної в місті Харкові ради з метою оформлення належних документів в рівних частинах на кожного права власності на будинок, розташований за адресою м. Харків вул. Толстого,7. Рішенням від 03.06.2008 р. виконком Київської районної в місті Харкові ради №100-8 визнано право та надано дозвіл ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернутися в КП «ОСОБА_2 міське БТІ» для оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. На виконання даного рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до КП «ОСОБА_2 міське БТІ». Проте, 11.07.2008 р. розпорядженням №933 від 11.07.2008 р. голови Київської районної в місті Харкові ради видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок лише ОСОБА_3 17.07.2008 р. ОСОБА_3 зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно в КП «ОСОБА_2 міське БТІ». За захистом своїх порушених прав позивачка звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 р. позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної в місті Харкові ради №933 від 11.07.2008 р. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 р. постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015 р. постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 р. скасовано. Ухвалено нове рішення, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано незаконним і скасовано розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. Вищезазначене розпорядження слугувало підставою для видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС№071593 на ім'я ОСОБА_3 Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи скасовують, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнанні судом недійсними. Тому позивачка вважає, що свідоцтво про права власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС№071593 також слід визнати недійсним та таким, що не може бути підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», який розташовано за адресою: м. Харків, вул. Льва Толстого,7, а реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, який дії також як представник відповідачки ОСОБА_4, позов не визнав. В задоволенні позову просив відмовити, надав письмові заперечення, в яких вказує, що свідоцтво на право власності на будинок за адресою: м. Харків, вул. Толстого,7, було видано ОСОБА_3 11.07.2008 р. Зареєстровано право власності було 17.07.2008 р. Позивачка ОСОБА_1 була обізнана про дату видачі свідоцтва на право власності та дату її реєстрації щонайменше з грудня 2009 р., коли розпочався розгляд цивільної справи №2-1212/10/15. В рішенні Київського райсуду м. Харкова від 25.05.2010 р. по цій справі суд зазначив, що це свідоцтво слугувало доказом по справі і було досліджено судом. Тож з моменту розгляду справи та винесення рішення по ній пройшло п'ять років і відповідно до ст.257 та п.3 ст.267 ЦК України відповідачі заявляють про застосування строків позовної давності. Також зазначають, що відповідно до п.1 частини «б» ст.31 «Повноваження у галузі будівництва» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконкомів районних у містах радах належить участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку та у випадках, встановлених законом. Такого повноваження, як реєстрація права власності на нерухоме майно, у виконкомів районних у містах рад немає. Реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється працівником БТІ. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрацій приймає працівник БТІ, а не посадова особа виконкому. Тому саме рішення про відмову в реєстрації права власності на нерухоме майно і повинно бути оскаржено позивачкою. Оскільки рішення про відмову в реєстрації ОСОБА_1 не оскаржила, з цього відповідачі роблять висновок, що вона з ним погодилася, тож не має права оскаржувати реєстрацію інших осіб. Саме на підставі рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно і видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Підставою для ухвалення розпорядження № 933 від 11.07.2008 р. було рішення реєстратора права власності на нерухоме майно ОСОБА_5, який в листі № 2333100 від 08.07.2008 р. повідомив про можливість видати свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Толстого, 7. Згідно ст. 17 ЗК і ст.14 Закону України «Про власність» земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України «Про власність» таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. ОСОБА_1 не є членом родини ОСОБА_3, також у ОСОБА_1 немає угоди про створення спільної власності, ані з ОСОБА_3, ані з ОСОБА_4, тому ОСОБА_1 не має жодної підстави для отримання права власності на будинок за адресою:м. Харків, вул. Л.Толстого, 7. Відповідно до п.2 ст.375 ЦК України тільки власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі та споруди. В рішенні виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 03.06.2008 р. зазначено лише право ОСОБА_1 звернутися з питання про оформлення права власності, немає жодного слова про оформлення власності. Крім того, це рішення - затвердження акту державної комісії з прийому в експлуатацію закінченого будівництвом будинку. В цьому акті забудовник один - ОСОБА_3 Враховуючи викладене, просять застосувати строк позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 міська рада, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції, КП «ОСОБА_2 міське БТІ», будучи належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду, в судове засідання повторно не зявились, тому суд розглядає справу за їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_3, який дії також як представник відповідачки ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

03 червня 2008 року Виконавчим комітетом Київської районної в місті Харкові ради прийнято рішення №100-8, яким затверджено акт від 25.03.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ.«А-2» загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м. по вул. Толстого, 7. Запропоновано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернутися в КП «ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації» з питань оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ.«А-2» по вул. Толстого, 7 (а.с.67-68).

На виконання даного рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись КП «ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації».

Проте, 11 липня 2008 року головою Київської районної в місті Харкові ради видано розпорядження №933 «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ.«А-2» по вул. Толстого, 7 з надвірними будівлями в м. Харкові на імя ОСОБА_3М.» (а.с.86).

На підставі вказаного розпорядження №933 від 11 липня 2008 року головою Київської районної у місті Харкові ради було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС №071593, згідно якого за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок літ.«А-2», загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Толстого, буд.7 (а.с.11).

Згідно Свідоцтва про право власності житловий будинок від 11.07.2008 р. серії САС №071593, 17.07.2008 р. ОСОБА_3 зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно в КП «ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.10).

Вважаючи незаконним розпорядження №933 від 11 липня 2008 року голови Київської районної у місті Харкові ради, 22.03.2011 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 подали до Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративний позов, в якому просили визнати незаконним та скасувати розпорядження №933 від 11 липня 2008 року голови Київської районної у місті Харкові ради.

Остаточне рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було прийнято в 2015 році.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015 р. скасовані постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 р. та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 р. Ухвалено нове судове рішення, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. (а.с.5-9).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 41 Конституції України, 319, 328 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності набувається в порядку та на підставах, що не заборонені законом.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. Суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. слугувало підставою для видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серія САС №071593 на ім'я ОСОБА_3, згідно якого за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок літ.«А-2», загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Толстого, буд.7.

Враховуючи, що розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. визнано незаконним та скасовано, свідоцтво про права власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС №071593 слід визнати недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок літ. «А-2», який розташовано за адресою: м. Харків, вул. Толстого, 7, проведено на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС№071593.

Оскільки свідоцтво про права власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС№071593 визнається судом недійсним, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Толстого, буд.7, підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню.

Судом не застосовується позовна давність за заявою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Як вбачається з судових рішень Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015 р. та від 18.12.2013 р., що містяться у справі (а.с. 5-9, 105-108), за захистом свої прав, а саме з вимогами про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулись до суду ще 22.03.2011 р.

Згідно ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, з 22.03.2011 р. почався заново перебіг строку позовної давності.

ОСОБА_7, з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулись до суду 22.03.2011 р., розглядався судами тривалий час і тільки 01.04.2015 р. по справі було прийнято остаточне рішення, яким визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові №933 від 11.07.2008 р. (а.с. 5-9).

Після скасування судом 01.04.2015 р. рішення субєкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства, позивачка 18.05.2015 р. звернулась до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, приходить до висновку, що порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту та задовольняє її позовні вимоги.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки просив не стягувати з відповідачів понесені позивачкою судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 21, 316, 319, 328, 334, 393 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Миколаївни задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії САС №071593, видане Головою Київської районної у місті Харкові ради, про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Толстого, буд.7.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Толстого, буд.7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ