Справа № 159/4925/15-ц
Провадження № 2/159/1430/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 23 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Миронюка М.Г.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивачів ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Білинської сільської Ради про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулись в Ковельський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3, Білинської сільської Ради про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними синами ОСОБА_5, яка померла 27.02.2015 року в с. Білин, Ковельського району, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ЕГ № 166933, виданого 02.03.2015 року Білинською сільською Радою.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спспадкове майно.

Позивачі зазначають, що вони прийняли спадщину, зокрема ОСОБА_4 подав заяву до органу нотаріату, а ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з матірю і заяви про відмову від спадщини не подав.

Однак в подальшому позивачам стало відомо, що існує заповіт ОСОБА_5, яка заповіла все своє майно їхньому брату ОСОБА_3, який є їхнім братом.

Позивачі вважають даний заповіт нікчемним, оскільки нотаріальна дія з посвідчення заповіту проведена поза межами приміщення сільської Ради, однак посвідчувальний напис про це на заповіті відсутній. В заповіті не зазначено конкретне місце вчинення заповіту, замість конкретної адреси зазначено адміністративно територіальну одиницю с. Білин, Ковельського району, Волинської області.

В оспорюваному заповіті зазначено, що текст заповіту прочитано вголос, власноруч підписано, але вказаний запис не зроблено власноруч, а надруковано посадовою особою органу місцевого самоврядування за допомогою технічних засобів раніше, до підписання.

Зазначене не відповідає вимогам законодавства, які встановлені для посвідчення заповітів, а отже перевірити факт прочитання ОСОБА_5 заповіту, до її підпису, унеможливлено.

Оспорюваний заповіт не містить часу складення заповіту, який зазвичай проставляється після дати укладення, а містить вказівку на час лише в посвідчувальному написі.

Крім цього, відповідач, на користь якого складено заповіт, був присутнім при його підписанні, допомагав матері підвестися та прийняти положення, при якому існувала можливість поставити підписи.

Перебування відповідача ОСОБА_3 в момент підписання заповіту свідчить про обєктивний вплив на заповідача щодо укладення заповіту на його користь.

Позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_1 просять визнати нікчемність заповіту ОСОБА_6, складеного 24 вересня 2013 року на імя ОСОБА_3, посвідченого секретарем Білинської сільської Ради ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 288 та застосувати наслідки нікчемності правочину його відсутність.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та їхній представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити, оскільки волевиявлення матері було вільним і відповідало її волі , заповіт посвідчений секретарем сільської Ради, при посвідченні заповіту дійсно був присутній він та позивач ОСОБА_1 Перед посвідченням заповіту секретар сільської Ради зясував волевиявлення матері, дав її прочитати вголос і після цього мама підписала заповіт.

Представник Білинської сільської Ради ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він працює секретарем Білинської сільської Ради і відповідно до своїх посадових обовязків призначений відповідальним за вчинення нотаріальних дій по Білинській сільській Раді. 24.09.2013 року він дійсно посвідчив заповіт ОСОБА_6 в її будинку. Прибув посвідчувати заповіт на прохання ОСОБА_3, прийшов до сільської Ради і сказав, що його мама просить прибути до її будинку та посвідчити заповіт. Він надрукував проект заповіту, прибув до будинку ОСОБА_5 , встановив її особу, перевірив дієздатність, після чого зясував в неї її волевиявлення, чи дійсно вона бажає заповісти усе своє майно ОСОБА_3, після чого останній приніс матері окуляри, допоміг матері підвестись та прийняти положення при якому вона прочитала уголос заповіт і поставила свій підпис.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що у позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Білінської сільської Ради про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину слід відмовити.

Відмовляючи в позові суд виходить з наступних обставин, які були встановлені в судовому засіданні.

Сторонами у справі визнається, що ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 являються рідними синами ОСОБА_5, яка померла 27.02.2015 року в с. Білин, Ковельського району, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ЕГ № 166933, виданого 02.03.2015 року Білинською сільською Радою.

Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст.1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою , яка не мала на це права , а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Загальні вимоги до форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України, за якою заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складення, особисто підписаний відповідачем, посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами відповідно до ст. 1251 1252 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.1247 ЦК України заповіти, посвідчені особами у ч.3 ст.1247 ЦК України підлягають державній реєстрації у спадковому реєстрі в порядку затвердженому КМ України.

Згідно ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Із заповіту вбачається, що заповіт ОСОБА_5 складений 24 вересня 2013 року в с. Білин, Ковельського району, Волинської області, в письмовій формі, підписаний особою заповідачем, посвідчений в установленому порядку секретарем Білинської сільської Ради ОСОБА_7, який відповідно до рішення виконавчого комітету Білинської сільської Ради № 48 від 26.12.2011 року призначений відповідальним за вчинення нотаріальної дії по Білинській сільській Раді, містить точний час підписання заповіту заповідачем та його зареєстровано в реєстрі, для реєстрації нотаріальних дій за № 288 і за його посвідчення стягнуто державне мито, при посвідченні заповіту було встановлено особу, перевірено її дієздатність та зясовано волевиявлення, шляхом опитування заповідача та читання тексту заповіту ним вголос та підписання заповідачем.

Доводи позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про те, що присутність при посвідченні заповіту відповідача ОСОБА_3 вплинула на волевиявлення заповідача судом відхиляється, оскільки при посвідченні цього заповіту був присутній також і позивач ОСОБА_1, який протягом двох років не оспорював цей заповіт, що випливає зі змісту позовної заяви, а також зі змісту позовної заяви вбачається, що при складенні заповіту секретарем Білинської сільської Ради ОСОБА_7 в будинку заповідача ніхто не впливав на волевиявлення заповідача, а ОСОБА_3 тільки допоміг матері підвестись, при якому існувала можливість поставити підпис а тому дана обставина є формальною, і не є підставою для визнання заповіту нікчемним,

До пояснень свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні показали, що їхня мама на час складення заповіту не могла читати, так як була тяжко хвора, суд відноситься критично, оскільки ОСОБА_1 є позивачем у справі та зацікавленим у вирішенні справи на його користь, а ОСОБА_8 являється сестрою позивачів та відповідача ОСОБА_3 , але виступила свідком на стороні позивачів та на час складення заповіту не була присутньою, так як проживає в іншому місці, оскільки їхні пояснення не можуть спростувати запису в заповіті про те, що текст заповіту прочитаний уголос, власноруч підписано і цей підпис заповідача позивачами визнається і не оспорюється.

Частиною 1 ст.1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою , яка не мала на це права , а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Таким чином, суд вважає, що складення заповіту відповідало волі ОСОБА_5, він складений з дотриманням щодо його форми та посвідчення, а тому воля померлої ОСОБА_5 є обовязкою для її дітей і повинна виконуватись її дітьми і їхні дії не повинні суперечити моральним засадам суспільства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки заповіт ОСОБА_5 складено особою, яка мала на це право, без порушення вимог щодо форми та посвідчення, при посвідченні заповіту перевірено волевиявлення заповідача, яке було вільним і відповідало його волі, а тому у позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Білинської сільської Ради про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину відмовити.

Судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. слід залишити за позивачами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61 ч.1, 88, 99, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 1247, 1251, 1252 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Білинської сільської Ради про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемності правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2015 року.

Головуючий:ОСОБА_9