Справа № 189/810/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, яка була уточнена в процесі розгляду справи. В позовній заяві позивачка зазначила, що 14 березня 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований шлюб. Однак, спільне подружнє життя у сторін не склалося. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинені. За період шлюбу сторонами було спільно набуте таке майно, що складається з транспортних засобів: - автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport 2.5 TD 2477, державний номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки «МАЗ» 5337 11150, державний номерний знак АЕ 2017 ЕР;автомобільний причіп марки ГКБ 8350, державний номерний знак АЕ 9427 ХР;автомобіль марки «Камаз» 53212 10850, державний номерний знак АЕ 6915 ЕА;автомобіль марки «ГАЗ» 3302-414 2464, державний номерний знак НОМЕР_2. Також, за період шлюбу сторонами було спільно набуте майно, що складається з сільськогосподарської техніки, а саме: комбайн зернозбиральний JohnDeer 9600, н.з. 22149 АЕ; трактор колісний John Deer 8310 Rн.з. 28383 АЕ; трактор колісний «Беларусь» 892, н.з. 19017 АЕ.А також, за період шлюбу позивачем та відповідачам було спільно набуте майно, що складається з обєкту нерухомості, а саме: комплекс нежитлових будівель, що розташований за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області. Таким чином, оскільки ніякого договору про набуте майно між сторонами укладено не було воно належить по ? частки кожному. В звязку з цим, позивач просить суд визнати за нею в порядку поділу сумісного майна подружжя право власності на: ? частину автомобіля марки Mitsubishi PajeroSport 2.5 TD 2477, державний номерний знак НОМЕР_1; ? частину автомобіля марки «МАЗ» 5337 11150, державний номерний знак НОМЕР_3;? частину автомобільного причіпу марки ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_4; ? частину автомобілю марки «Камаз» 53212 10850, державний номерний знак НОМЕР_5;? частину автомобілю марки «ГАЗ» 3302-414 2464, державний номерний знак НОМЕР_2; ? частину комбайну зернозбирального марки John Deer 9600, н.з. 22149 АЕ; ? частину трактору колісного марки John Deer 8310 R н.з. 28383 АЕ; ? частину трактору колісного «Беларусь» 892, н.з. 19017 АЕ; ? частину комплексу нежитлових будівель, розташованого за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області. А також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник уточнений позов підтримала та просять його задовольнити в повному обсязі посилаючись на рішення Конституційного суду України № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснив, що все майно, перелічене в позові було створене ще до того, як позивач та відповідач познайомились та зареєстровано за юридичною особою СФГ. Позов не визнав та проти його задоволення заперечував. ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про поділ майна подружжя. В якому вказує, що 14.03.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. У період шлюбу сторонами було придбано квартиру, що знаходиться на адресою: 53600, АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи не нерухоме майно оформили на ОСОБА_1 Оскільки будь-яких договорів щодо розміру частки у спільному майні сторони не укладали, частка ОСОБА_2 у вказаному спільному майні складає ? частину спільного майна. В зв'язку з цим, ОСОБА_2 просить суд виділити та визнати право власності за ОСОБА_2 на: ? частину квартири, що знаходиться за адресою: 53600, АДРЕСА_2 та виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: 53600, АДРЕСА_2. Крім того, стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.

Відповідач за зустрічним позовом та її представник даний позов визнали повністю та просять його задовольнити.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя слід відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Так, згідно копії свідоцтва про шлюб від 14.03.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14 березня 2008 року, про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 10 (а.с. 21,45).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №207704 від 27 січня 2015 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 27 січня 2015 року, складено відповідний актовий запис №03 (а.с.46).

Відповідно до копії щодо надання інформації від 19.03.2015 року №14/4409, що згідно всіх наявних компютерних баз даних та «НАІС ДДАІ», станом на 19.03.2015 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано: причіп легковий синій, 1995 р., державний номерний знак НОМЕР_6, за СФГ «Климчук Валерієм Михайловичем», , зареєстровано: автомобіль марки Mitsubishi PajeroSport 2.5 TD 2477, державний номер номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки «МАЗ» 5337 11150, державний номерний знак НОМЕР_3; автомобіль марки «ЗІЛ» 130 6000, державний номерний знак НОМЕР_7; саморобний причіп, державний номерний знак АЕ 9453 ХХ;автомобіль марки «ГАЗ» 53А 4300, державний номерний знак НОМЕР_8; автомобіль марки «ГАЗ» 2705 2500, державний номерний знак НОМЕР_9; автомобіль марки «ГАРЗ» СС-3309 4750, державний номерний знак НОМЕР_10; автомобіль марки «ГАЗ» 53 4750, державний номерний знак НОМЕР_11; автомобіль марки «Volkswagen», модель «Caddy», державний номерний знак АЕ 7238 СА;автомобіль марки ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_4; автомобіль марки «Камаз» 55102 10900, державний номерний знак НОМЕР_12; автомобіль марки «Камаз» 53212 10850, державний номерний знак АЕ 6915 ЕА;автомобіль марки «ГАЗ» 3302-414 2464, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.11-12).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником комплексу нежитлових будівель за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області є СФГ «ОСОБА_2М.» (а.с.145).

Крім того, з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень видно, що власником комплексу нежитлових будівель за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області є СФГ «ОСОБА_2М.» (а.с.146).

Також, з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області вбачається, що на підставі рішення виконкому від 15.12.2006 року, власником комплексу нежитлових будівель, а саме: А1 майстерня, Б1 склад запчастин, В1 заправка для тракторів, розташованих за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області є СФГ ОСОБА_2М.(а.с.147).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» видно, що власником комплексу нежитлових будівель, розташованих за адресою: с. Червоний Лиман, вул. Пушкіна, 4-Б Покровського району Дніпропетровської області є СФГ ОСОБА_2 (а.с.148).

Так, згідно Статутів селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича», головою СФГ «ОСОБА_2М.» являється ОСОБА_2

У відповідності до ч.1 ст.61 ЦК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року розяснено статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 року «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого його засновниками і учасниками є товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи зі змісту частин 2,3 ст.61 СК України якщо вклад до статутного фонду господарського товариства за рахунок спільного майна подружжя в інтересах сімї, той із подружжя хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст.65 СК України інший із подружжя має на компенсацію вартості його частки.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.20 Закону України "Про фермерське господарство", майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства, та його (їх) праці чи використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності субєкта господарювання юридичної особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що немає підстав для задоволення первісного позову.

Доводи позивача про застосування рішення Конституційного суду України № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року, яким визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 СК України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства субєктом права спільної сумісної власності подружжя, не заслуговують увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи спір між подружжям виник щодо майна фермерського господарства, а не щодо майна приватного підприємства.

Фермерське господарство є іншим видом підприємства ніж приватне підприємство та відрізняється своєю організаційною формою. До того ж вказане спірне майно належить юридичній особі, а не подружжю.

Що стосується зустрічного позову суд виходить з наступного.

Так, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав виданого Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» видно, що власником квартири за адресою смт.Покровське, вул. ім. Леніна, 121-а/5 є ОСОБА_1. Підстава виникнення права власності договір купівлі продажу, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 04.11.2012 рік.

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 14.03.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14 березня 2008 року, про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 10 (а.с. 21,45).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №207704 від 27 січня 2015 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 27 січня 2015 року, складено відповідний актовий запис №03 (а.с.46).

Тобто вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу.

Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Отже, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 218, 224 233 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Поділити та визнати право власності на майно, що є спільною власністю подружжя, а саме:

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_2 на:

-? частину квартири, що знаходиться за адресою: 53600, АДРЕСА_2.

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на:

- ? частину квартири, що знаходиться за адресою: 53600, АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 250,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар