Провадження №2/521/6522/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" жовтня 2015 р.суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту від 16.11.2013 року складеного ОСОБА_3, померлого 21.03.2014 року, на користь відповідача. Одночасно в цьому ж позові просить усунути відповідача від спадкування за заповітом, раніше складеним спадкодавцем, ще 07.12.2008 року, за яким ОСОБА_3 заповідав своє майно йому і відповідачу в рівних частках. Разом з позовом ОСОБА_4 подані заяви про забезпечення доказів, а саме про призначення почеркознавчої експертизи та про витребування оригіналів підписів померлого спадкодавця.

Вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, з огляду на наступне:

- не вказані засоби звязку позивача і відповідача;

- позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487гривень 20 копійок, хоча в позовній заяві обєднано дві позовні вимоги і про визнання заповіту недійсним, і про усунення від права на спадкування за першим заповітом, що не узгоджується з п. 13 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог. З рахуванням вимог закону позивачу необхідно сплатити - 487 гривень 20 копійок судового збору;

- позивачем вказано у якості третьої особи приватного нотаріуса, однак не розяснено, в чому конкретно полягає неправомірність дій саме нотаріуса (тільки при цих обставинах нотаріус може бути притягнутий до участі у справі).

Залишаючи позовну заяву без руху, вважаю за необхідне розяснити, що зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України). Разом з тим, позивачем не конкретизовано підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

Так, позивач просить усунути відповідача від спадкування, при цьому посилається на п.п. 5,6 ст. 1224 ЦК України, взагалі не поясняючи яким чином відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування). Позивач не послався на докази, які підтверджують його вимоги, а тільки вказує, що просить розглянути справу разом з доказами по іншій справі, яка знаходилась в Малиновському райсуді м. Одеси. Позивач не розяснює є чи ні інші спадкоємці.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину(яка згідно п.24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину), особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Про це указано і в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань застосування норм цивільного процесуального права від 10.07.2012 року.

Зі змісту позовної заяви не зрозуміло чи звертався ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом в тієї частині яку він не оскаржує, чи отримав відповідь від нотаріуса, звідки йому стало відомо про останній заповіт, чи виявив бажання відповідач прийняти спадщину за заповітом який оскаржує позивач. Таким чином, позивачем взагалі не зазначено, якими діями відповідач порушив, не визнає чи оспорює його права. Посилання позивача на загальні правила статей 203 та 215 ЦК України без будь якої конкретизації, є частково незрозумілими, а тому підлягають більш глибокому розкриттю.

Ознайомившись з заявою про забезпечення доказів, вважаю за необхідне зазначити, що клопотання позивача про прийняття судом рішення про недійсність вже виданого свідоцтва про право на спадщину - це позовна вимога, яка може заявлена в установленому законом порядку в позовній заяві, а не в заяві про забезпечення доказів. Забезпечення доказів шляхом призупинення свідоцтва не передбачено законом, однак це може бути окремим клопотання про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певну дію (ст. 152 ЦПК України). В заяві про забезпечення доказів позивачем не вказані обставини, як того вимагає ст. 134 ЦПК України.

З врахуванням вищевикладеного вважаю, що позивачем не конкретизований зміст позовних вимог, щодо визнання заповіту недійсним, про усунення від права на спадкування, що позбавляє можливості суд визначити конкретність предмета спору. Такі наведення позовних вимог є неточними та частково не зрозумілим, оскільки позивачем не зазначено характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, що позбавляє суд дійти належного висновку, щодо захисту їх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та визначення відповідності норми права щодо предмету спору.

З урахуванням наведеного, пропоную позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви, залучити осіб, які повинні приймати участь у справі та сформулювати в конкретній коректній формі прохальну частину заявлених позовних вимог, зазначити зміст позовних вимог, посилання на докази, що підтверджують заявлені вимоги, з метою визначення предмета спору та забезпечення повного захисту їх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст., 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви на протязі пяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя