Справа № 2-1921/2004
Провадження № 22-ц/779/2304/2015
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року внесено виправлення у рішення Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди шляхом виключення з мотивувальної частини рішення фрази пояснення свідка ОСОБА_6 «що він є сусідом відповідачів і цього собаку вони виховують з раннього віку».

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Так, питання виправлення описки в рішенні суду вирішено за ініціативою Калуської міжрайонної прокуратури, яка не була стороною у даній справі. Разом з тим, особи, які брали участь у справі відповідної заяви не подавали.

Також вказує, що внесені виправлення в розумінні ст. 219 ЦПК України не можуть вважатися опискою, фактично вони містять зміну суті та змісту судового рішення. Водночас у встановленому законом порядку особи, які брали участь у справі не подавали до суду письмові зауваження на протокол судового засідання.

Поза увагою суду залишилася і та обставина, що питання внесення виправлень могло бути розглянуто в межах установленого законом строку, протягом якого судове рішення пред'являється до примусового виконання. Однак, з часу винесення рішення минуло одинадцять років і дане рішення примусово виконано на підставі виконавчого листа.

Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у внесенні виправлення в рішення суду.

В засіданні апеляційного суду апелянт та ОСОБА_4 доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомленою, що не перешкоджає розглядові справи у її відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в мотивувальній частині рішення Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди допущено описку, зокрема помилково зазначено в поясненнях свідка ОСОБА_6 фразу «що він є сусідом відповідачів і цього собаку вони виховують з раннього віку».

Проте погодитися з таким висновком колегія суддів не може виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 95,36 грн. матеріальної шкоди, 600,00 грн. моральної шкоди, 245,00 грн. за надання юридичної допомоги та 59,50 грн. державного мита, а всього 999,86 грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено (а.с.72-73).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2005 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2007 року (а.с.102, 121) дане рішення залишено без змін.

Встановлено, що відповідно до постанови заступника начальника ДВС Колісника М.А. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 999,86 грн. закінчено у зв'язку із погашенням боргу в повному обсязі (а.с.147).

Згідно ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

За змістом цієї норми закону описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Відтак, виправлена судом помилка не може вважатися опискою в розумінні змісту ст. 219 ЦПК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи (а.с. 210) питання виправлення описки було ініційовано Калуською міжрайонною прокуратурою, яка не брала участь у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому не може залишатися в силі і підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський