Провадження №2/761/5400/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Піхур О.В.,

при секретарі Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про захист прав споживача шляхом визнання відсутності факту самовільного підключення та скасування нарахування до сплати, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - відповідач), третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про захист прав споживача шляхом визнання відсутності факту самовільного підключення та скасування нарахування до сплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є інвалідом ІІІ групи, 07 грудня 2007 року придбав квартиру за договором купівлі-продажу ВКС № 059441 у ОСОБА_2. 12.02.2014 року позивач виявив несправності у роботі лічильника електричної енергії та звернувся до Структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» з заявою про заміну приладу обліку. 17.02.2014 року при заміні лічильника, розташованого на сходовій клітині, згідно заяви позивача, електромонтером РЕМ «Північний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» «Правил користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕн - далі) у спосіб самовільного підключення електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, про що було складено акт про порушення № 30294 від 17.02.2014 року (акт - далі). Результатом розгляду акту стало складання представниками відповідача протоколу № 1364 від 18.03.2014 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 30294 від 17.02.2014 року, яким позивачу нараховано до сплати 14619,98 грн. за начебто недораховану електроенергію.

Тому, позивач просив суд визнати відсутність факту самовільного підключення та скасувати нарахування за недораховану електроенергію у розмірі 14619,98 грн. за протоколом № 30294 від 18.03.2014 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 30294 від 17.02.2014 року.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.06.2015 року, представником відповідача подано заперечення по справі, де зазначено, що акт № 30294 від 17.02.2014 року та протокол № 1364 від 18.03.2014 року засідання комісії по розгляду актів ПКЕЕн не є правочинами і не можуть бути визнані судом недійсними або незаконними в порядку, передбаченому ст. 16 ЦК України. Правилами також не передбачено визнання недійсним акту про порушення споживачем Правил користування електричною енергією та протоколу засідання комісії по розгляду акту.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.10.2015 року представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав пояснення, де зазначено, що в акті не вказано фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення та не зазначено власника електричної мережі, до якої було здійснено самовільне підключення. Крім того, як у описі виявлено порушення, так і на наведеній в акті схемі електропостачання споживача, чітко не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, а також акт не містить інформації щодо вчинення представниками енергопостачальника дій, необхідних для виявлення прихованої електропроводки. Отже, енергопостачальник не мав підстав для застосування положень «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (методика - далі), для здійснення розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту, оскільки методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що значаться в акті про порушення та позначаються на схемі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що 07 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2014 року було складено акт про порушення № 30294, відповідно до якого виявлено порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 9, 18, 32 «Правил користування електричною енергією для населення» - самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії., самовільне підключення виконано приховано. Виявити порушення при контрольному огляді можливості не було.

Протоколом № 1364 від 18.03.2014 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 30294 від 17.02.2014 року, було прийнято рішення нарахувати з 18.02.2011 року по 17.02.2014 року за недораховану електроенергію 14619 грн. 98 коп.. Нарахована сума повинна бути сплачена протягом 30 календарних днів з дня отримання протоколу та рахунку. При несплаті в зазначений термін нарахованої суми енергопостачальною організацією буде припинено (обмежено) постачання електричної енергії у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.11).

Відповідно до пункту 53 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менше як з трьох уповноважених представників.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Акт про порушення правил користування електричною енергією, складений представниками постачальника електроенергії, які діяли як посадові особи, на підставі відповідних положень Правил користування електричною енергією для населення. Оскарження дій лише щодо факту скасування акта, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь-якого обов'язку, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Акт про порушення правил користування електричною енергією не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК, оскільки не є обов'язковим до виконання ненормативним актом, а лише фіксацією порушення, яке було виявлене під час проведення перевірки дотримання правил користування електричною енергією. Оскаржений акт може бути використаний як доказ у разі звернення відповідача з позовом до суду про стягнення з позивача вартості неврахованої електричної енергії.

З урахуванням наведеного у задоволенні позову необхідно відмовити з підстав невідповідності обраного способу захисту вимогам закону.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 60, 88, 169, 179, 212, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про захист прав споживача шляхом визнання відсутності факту самовільного підключення та скасування нарахування до сплати - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя