Справа №478/638/15-ц пров. №2-др/478/2/15
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В с т а н о в и в:

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задоволено. Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2005 року на користь ОСОБА_4 та за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2006 року на користь ОСОБА_4. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 16 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення набрало законної сили 28 липня 2015 року.

27 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якій зазначив, що при зверненні до суду з позовною заявою скористався правовою допомогою адвоката ОСОБА_1, з яким 25.04.2015 року заключив договір надання правової допомоги, відповідно до якого ним останньому за надання правової допомоги було сплачено гонорар в сумі 1500 грн. (вивчення матеріалів справи, консультація, виготовлення позову, представлення інтересів в суді). Проте, при ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1500 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволені заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Вислухавши думку сторін щодо ухвалення додаткового рішення суду, суд приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України).

Так, однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що на час прийняття судом рішення - 16.07.2015 року при дослідженні доказів суду відповідний доказ (квитанцій) на суму 500 грн. та 1000 грн., у підтвердження обґрунтування цих вимог, надано не було.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а ні позивачем, ні його представником в судовому засіданні не заявлялося про необхідність вирішення питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 1500 гривень, а тому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, встановлений ст.11 ЦПК України, таке питання не було предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно роз'яснень, викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично просить ухвалити додаткове рішення стосовно вимог, що не були досліджені судом.

За таких обставин відсутні передбачені ч.1 ст.200 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.200 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,щодо стягнення витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя