Справа № 148/1731/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі : судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тульчині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народилася у 1958 році, з 1977 року вона працювала у Тульчинському райпобуткомбінаті. Заявник у 10.09.1978 уклала шлюб і змінила прізвище. У належній їй трудовій книжці вказані прізвища «Лопатнюк» і «Кумчак».

У звязку з тим, що у трудовій книжці вказані прізвища, які не збігаються із прізвищем зазначеним у її свідоцтві про народження і паспорті, заявник не може реалізувати своє право на пенсію, просить суд, встановити факт, що трудова книжка серії БТ-І № 1678896 належить їй.

Заявник у судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що заяву підтримує і просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі надіслала на адресу суду письмове повідомлення, у якому вказано, що управління просить розглядати справу без участі його представника і при вирішенні справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що: згідно копії паспорта серії АА № 230138 від 20.09.1958, картки платника податків, заявник значиться, як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3, 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії VI-УР № 075582 від 07.09.1965, і свідоцтва про одруження серії І-АМ № 349230 від 10.09.1978, після укладення шлюбу заявник змінила прізвище «Лопатнюк» на «Кумчак» (а.с. 8, 9).

Трудова книжка серії БТ-І № 1678896 від 10.02.1977, заповнена на: «Лопатнюк (закреслено), ОСОБА_1» ОСОБА_2 (російською мовою) (а.с. 5 6).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 дає розяснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявлених ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 11, 15, 18, 57 - 60, 88, 209 - 213, п. 6 ст. 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що: трудова книжка серії БТ-І № 1678896 від 10.02.1977, заповнена на ім`я: «Лопатнюк, ОСОБА_1» ОСОБА_2 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: