Номер провадження: 22-ц/785/6939/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» до Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2», ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки від 23.06.2006 року, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року, -

встановила:

ПАТ «Креді ОСОБА_2» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, уточнивши та збільшивши який просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 29.06.2005 року №044-Н в загальному розмірі 294 412,10 доларів США, що час розгляду справи є еквівалентом 6408968,67 гривень за курсом НБУ, а також просив стягнути в рівних частинах з відповідачів судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивував тим, що 29.06.2005 року ПАТ «Креді ОСОБА_2» яке є правонаступником ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» та фізичною особою резидентом України ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №044-Н, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_3 кредит на оплату нерухомого майна квартири в сумі 280 000 доларів США 00 центів. Терміном користування з 29.06.2005 року по 29.06.2015 року з процентною ставкою щомісячно 16% річних з графіком погашення згідно п. 1.1 кредитного договору. В забезпечення виконання умов за кредитним договором №044-Н від 29.06.2005 року укладеного між ПАТ «Індекс-Банк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, згідно якого в іпотеку передається квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 282,2 кв.м. 29.06.2005 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Індекс-Банк» був укладений договір поруки, в якості забезпечення зобовязання за кредитним договором № 044-Н від 29.06.2005 року укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Індекс-Банк», де у відповідності з умовами договору поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 044-Н від 29.06.2005 року. Також, 23.06.2006 року між ТОВ «Агенція Трайтон сервіс Україна» та ПАТ «Індекс-Банк» був укладений договір поруки в якості забезпечення зобовязання за кредитним договором № 044-Н від 29.06.2005 року, договору про внесення змін та доповнень №1 від 13.06.2006 року до нього та договору про внесення змін та доповнень №2 від 23.06.2006 року до нього укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Індекс-Банк», де у відповідності з умовами договору поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 044-Н від 29.06.2005 року, договору про внесення змін та доповнень №1 від 13.06.2006 року до нього та договору про внесення змін та доповнень №2 від 23.06.2006 року до нього в повному обсязі заборгованості за кредитом та/або відсотками за кредит, а також штрафів та пені, в строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. У звязку із скасуванням рішень судів першої та апеляційної інстанції по справі та наявністю непогашеної заборгованості з кредитним договором від 29.06.2005 року № 044-Н, укладеним між позивачем та ОСОБА_3, позивач вважає за необхідне збільшити суму заборгованості, що підлягає стягненню, у звязку з чим, станом на 10.03.2015 року сума заборгованості за кредитним договором від 29.06.2005 року № 044-Н складає 294412,10 доларів США, що є еквівалентом 6408968,67 гривень за курсом НБУ, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 175706,68 доларів США, що є еквівалентом 3824906,00 гривень, прострочених відсотків у сумі 59765,44 доларів США, що є еквівалентом 1301015,93 гривень, пені за несвоєчасно погашення кредиту та процентної винагороди 58939,98 доларів США, що є еквівалентом 1283046,74 гривень.

ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» не погоджуючись з вищезазначеним позовом звернулось до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Креді ОСОБА_2», ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки від 23.06.2006 року, в якому просили суд визнати договір поруки від 23 червня 2006 року між ТОВ «Агенція Трайтон Україна» та ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» повним правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_2» недійсним.

Посилаючись на те, що відповідно до п. й) п. 6.1.5 розділу 6 Статуту Товариства, зареєстрованого Приморською райдержадміністрацією Одеського міськвиконкому 31.03.2003 року, до виключної компетенції Зборів учасників віднесено затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 50 000 гривень. З листування між Товариством та позивачем у справі встановлено, що укладання оспорюваного договору поруки відбувалось відповідно до протоколу зборів учасників Товариства за № 1 від 22.06.2006 року. Однак згідно реєстру протоколів зборів засновників за 2006 рік під №1 в наявності існує тільки протокол від 27.01.2006 року, підписаний усіма засновниками, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, зі змістом рішення про затвердження річного звіту директора ТОВ «Агенство Трайтон Сервіс Україна» ОСОБА_5 про роботу Товариства, та затвердження продовження повноважень та строку повноважень директора. Зазначений факт вказує на фактичну відсутність затвердження згоди всіх Учасників Товариства на укладення договору поруки, який оспорюється, Зборами Учасників Товариства, а наявність підробленого протоколу за тим же номером, ставить під сумнів дійсність договору поруки з моменту його укладання. Крім того, згідно заяви засновника Товариства ОСОБА_6 з даного питання, з додатком копії його закордонного паспорта з відмітками митних органів про його відвідини території України, останній заперечує факт підписання протоколу №1 від 22.06.2006 року, а також вказує на той факт, що був відсутній на території України 22.06.2006 року, наполягає, що питання про затвердження договору поруки від імені Товариства ніколи не піднімалось, не обговорювалось і не розглядалось, рішення такого зібрання ніколи не приймалось. Також, відповідно до п.п. 6.4.4., 6.4.5. Статуту Товариства чинного на момент укладання договору поруки, директор Товариства є єдиним повноважним представником підприємства, згідно п.6.4.5 директор без доручення діє від імені підприємства, укладає господарські та інші договори. Крім того представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що оспорюваний договір поруки укладений 23 червня 2006 року від імені Товариства, в особі виконавчого директора ОСОБА_4, який за положеннями статуту Товариства не наділений повноваженнями укладати господарські чи будь-які інші договори від імені Товариства. Таким чином, виконавчий директор ТОВ «Агенство Трайтон Сервіс Україна» ОСОБА_4 не мав повноважень на укладання зазначеного договору поруки, оскільки зобовязання за ним, що випливають з кредитного договору, у багато разів перевищували встановлену Статутом підприємства суму договору і були виключною компетенцією вищого органу управління ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» - Зборів Учасників. У відповідності до п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень. Таким чином, під час укладання оспорюваного договору поруки ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» повним правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_2» було відомо про наявні обмеження повноважень директора на укладання договорів понад 50 000 гривень та про повноваження єдиного представника Товариства директора. Також представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що за весь час з моменту укладання договору поруки до наступного часу вищий орган управління Товариства Збори Учасників не затвердили зазначений договір, отже договір Товариство вважає недійсним. Крім того, Товариством подано відповідну заяву до правоохоронних органів з метою притягнення колишніх посадових осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та згідно витягу з кримінального провадження 03.12.2013 року відкрито кримінальне провадження за ст. 366 ч.1 КК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Креді ОСОБА_2 Банку» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ « Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 044-Н від 29.06.2005 року задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_2» заборгованість за кредитним договором від 29.06.2005 року № 044-Н станом на 10.03.2015 року в загальному розмірі 294412,10 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає: 6408968,67 гривень та включає: прострочену заборгованість за кредитом 175706,68 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 3824906,00 гривень, прострочені відсотки 59765,44 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1301015,93 гривень, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди 58939,98 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1283046,74 гривень.

Стягнуто пропорційно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_2» 3654 гривні витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Креді ОСОБА_2 Банку» до ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 044-Н від 29.06.2005 року відмовлено.

Визнано недійсним договір поруки від 23 червня 2006 року, укладений між АТ «Індустріально-Експортний Банк» з однієї сторони, ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» «Поручитель», в особі виконавчого директора ОСОБА_4 з другої сторони, ОСОБА_3 «Позичальник» з третьої сторони, як такий, що укладено з перевищенням повноважень з боку представника ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» подало апеляційну скаргу у якій просять рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості з ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна»та задоволенні зустрічного позову, постановити нове рішення, яким стягнути солідарно з ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» на користь ПАТ «Креді ОСОБА_2 Банку» заборгованість за Кредитним договором від 29.06.2005 р. № 044-Н в розмірі 294 412,10 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 6408968,67 грн. В задоволені зустрічного позову ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і відмовляючи у задоволенні позову до ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» районний суд виходив з того, що відповідачі порушили умови договору кредитування від 29 червня 2005 року, а тому стягнув з них на користь позивача прострочену заборгованість по кредиту, прострочені відсотки, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди.

Водночас суд першої інстанції визнав недійсним договір поруки від 23 червня 2006 року, укладений між АТ «Індустріально-експортний банк» з однієї сторони та ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» з другої, оскільки обгрунтовано прийшов до висновку про те, що представник ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» ОСОБА_4М, який на той час займав посаду виконавчого директора підприємства, при підписанні оскаржуваного договору діяв з перевищенням наданих йому повноважень і у подальшому його дії по підписанню договору не були схвалені керівним органом підприємства.

Так згідно до п.6.14 Статуту підприємства ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна», виконавчим органом товариства є колегіальний орган Рада директорів. Виконавчий орган здійснює поточне і оперативне управління господарською діяльністю Товариства і є підзвітним Зборам учасників Товариства.

Пунктом 6.18.2 Статуту передбачено, що укладання угод, контрактів, договорів про отримання/ видачу позик/ кредитів, поруки, відчуження, заставу та передачу в користування, оренду лізинг основних фондів та іншого майна Товариства відбувається на підставі рішення зборів учасників Товариства та оформляються за підписом фінансового директора одноособово.

Прийняття рішень про підписання угод, контрактів, договорів, видачу та отримання кредитів на суму, що перевищує 10000 грн, видача довіреностей на розпорядження майном Товариства потребує попереднього погодження фінансового директора Товариства, що встановлено п. 6.18.3 Статуту.

Договір поруки від 23 червня 2006 року від імені ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» підписав ОСОБА_4, при цьому банк не пересвідчився у тому, що він має необхідні повноваження. Особа ОСОБА_4М була перевірена за паспортом і доручення, узгоджене з фінансовим директором Підприємства на право укладення договору поруки ним не надавалось.

Із викладеного вбачається, що ОСОБА_4М при укладенні оспорюваного договору поруки, діяв поза межами наданих йому повноважень, а значить не відповідає вимогам п. 2 ст. 203 ЦК України.

За належне виконання кредитного договору ОСОБА_3О ОСОБА_4 також поручився особисто на підставі договору поруки від 29 червня 2005 року.

Умови цього договору підлягають виконанню, оскільки він відповідає вимогам закону і термін його виконання не сплив, тому районний суп підставно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9