Номер провадження: 22-ц/785/8382/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуги з опалення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року,

встановила:

КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» звернулось з позовом про стягнення з ОСОБА_2 власника квартири №97 у будинку №24 по проспекту. ОСОБА_3 у м. Одесі заборгованість за надані позивачем і спожиті відповідачем комунальні послуги у вигляді опалення і гарячого водопостачання за період з листопада місяця 2006 року по вересень місяць 2014 року у сумі 2662 грн. 75 коп.

ОСОБА_2 позов не визнав і надав зустрічний позов, який багаторазово уточнював і в судовому засіданні підтримав такі зустрічні вимоги: визнати відсутність у нього заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання, стягнути з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на його ОСОБА_2 користь 6712,27 грн., як оплату за послуги, які відповідач не надав, стягнути з відповідача на його позивача - користь 47234,66 грн. на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» 2 662 грн. 75 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в звязку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» та задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 і є споживачем комунальних послуг, що надаються йому і членам його сімї як мешканцям зазначеної квартири і будинку. Багатоквартирний житловий будинок №97 по пр.-ту. ОСОБА_3 у м. Одесі відноситься до громадського житлового фонду. Теплопостачання зазначеного багатоквартирного житлового будинку виконується КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» централізованим і плановим порядком. Оплату наданих послуг з теплопостачання споживач повинен вносити на рахунок КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

З листопада місяця 2006 року ОСОБА_2 не сплачує в повному обсязі послугу з постачання йому теплової енергії та гарячої води, внаслідок чого станом на вересень місяць 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 2662,75 грн. Розмір заборгованості позивач підтверджує витягом з особового рахунку відповідача, платежами по особовому рахунку за період з 2006 року по 2014 рік, тарифами на опалення і гарячу воду.

Відповідач, не визнаючи вимоги підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» заявив зустрічний позов і вважає, що підприємство звернулось до суду з позовом з порушенням строків позовної давності, що підприємство не приймає до уваги його пільги з оплати комунальних послуг як ветерана військової служби; що підприємство не виконує належним чином свої зобовязання з теплопостачання і постачання гарячої води (послуги не надаються календарний рік, послуги надаються неналежної якості температура гарячої води і батарей не відповідає визначеним параметрам), не виконує належного перерахунку, застосовує завишенні тарифи. Внаслідок чого він ОСОБА_2 сплатив КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» за період з 2006 року по 2014 рік грошові кошти в сумі 6712,27 грн., за які не отримав ні тепла ні гарячої води, тому вимагає стягнути з відповідача на його позивача за зустрічним позовом - ці грошові кошти. Крім того, ОСОБА_2 окремо розрахував, що за період з 2011 року по 2014 рік він переплатив підприємству за теплову енергію і гарячу воду 20529,66 грн., з урахуванням індексу інфляції вимагає стягнути з відповідача 21755,06 грн. ОСОБА_2 вважає, що підприємство повинно відшкодувати йому транспортні витрати в сумі 667,35 грн. (позивач багаторазово звертався до керівників підприємства різного рівню на особистих прийомах), витрати на канцелярські товари в сумі 970 грн. (позивач за три роки направив підприємству 69 звернень), витрати на встановлення прибору з нагрівання води в сумі 800 грн., витрати на придбання ліків в сумі 4441,59 грн., витрати понесені у звязку з повіркою засобів обліку гарячої води в сум 456,25 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 8400 грн. Моральна шкода для позивача то переживання, які він переніс у звязку з тим, «що працівники підприємства неправомірно звинувачують його у правопорушенні», та витрачений час на «збирання доказів, складання документів, участь у судових засіданнях».

КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» надає послуги з теплопостачання населенню, а також здійснює нарахування за надані послуги. Нарахування за користування тепловою енергією здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та постанови Кабінету Міністрів України №151 від 17.02.2010 року Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру оплати за надання послуг з централізованого опалення, холодної води, гарячої води та водовідведення у разі ненадання, надання не в повному обсязі, зниження якості цих послуг, рішення виконкому Одеської міськради про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання для КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

ОСОБА_2 з членами родини у кількості 4 особи мешкають у квартирі №97 у будинку №24 по пр.-ту. ОСОБА_3 у м. Одесі, користуються послугами КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» з теплопостачання. Опалювальна площа квартири складає 49,04 кв.м. У квартирі споживача відсутні засоби обліку теплової енергії, у звязку з чим плата за надані послуги нараховувалася згідно з установленими тарифами: у період з 1.01.06 року - 4 грн. за 1 кв.м. опалювальної площі (рішення ОМВК №433 від 18.09.06 року); з 01.01.09 року 1,67 грн. за 1 кв.м. щомісячно протягом року і додатково 2,76 грн. за 1 кв.м. в опалювальний період (рішення ОМВК №1612 від 20.12.2008 року), з 01.01.2011 року 1,67 грн. за 1 кв.м. щомісяця протягом року і додатково 3,37 грн. за 1 кв.м. в опалювальний період (рішення ОМВК №34 від 18.01.2011 року), з 01.08.2014 року 9,74 грн. за 1 кв.м. щомісячно в опалювальний період (постанова НКРКУ №792 від 27.06.2014 року). Нарахування за послуги з постачання гарячої води проводились за фактично надані і спожиті обєми води по показникам засобу обліку відповідно до діючих тарифів.

ОСОБА_2 є ветераном військової служби і відповідно до п.6 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» і разом з членами своєї сім»ї користується пільгою на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 50% в межах норм передбачених законодавством. Бюджетним Кодексом України (ст.51) визначено осіб, що належать до членів сімї пільговика. Такими особами є дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років), неодружені повнолітні діти, що визнані інвалідами з дитинства І та ІІ або інвалідами І групи, непрацездатні батьки… КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» розраховує ОСОБА_2 плату за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з урахуванням наявних у споживача пільг - 50% для ОСОБА_2 і його дружини.

Ст.68 ЖК України, Правила користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Кабінету Міністрів України 8.10.1992 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (зі змінами та доповненнями) передбачено обовязок споживача комунальних послуг щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Надані докази свідчать, що відповідач свої обовязки не виконує і не сплачує у повному обсязі з листопада місяця 2006 року по вересень місяць 2014 року комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2662,75 грн.

ОСОБА_2 з членами своєї родини користується наданими позивачем послугами з теплопостачання і гарячої води, проводить їх часткову оплату, що підтверджується виписками з особового рахунку. Від надання цих послуг у встановленому законом порядку ОСОБА_2 не відмовлявся, рішення компетентних органів про відключення їх квартири від системи централізованого опалення не приймалось. За таких обставин відсутні правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності по оплаті наданих йому позивачем послуг.

Доводи ОСОБА_2 відносно того, що він щомісячно сплачує у повному обсязі вартість наданих послуг з теплопостачання і гарячої води, спростовуються наданими підприємством розрахунками, усними і письмовими поясненнями фахівця-економіста. З розрахунку заборгованості вбачається, що при нарахуванні відповідачу вартості послуг з теплопостачання позивачем врахована пільга по оплаті за користування тепловою енергією і гарячою водою, як ветерана військової служби, у розмірі 50 % на дві особи.

Вимоги ОСОБА_2, викладені у зустрічному позові, щодо застосування строків позовної давності до вимог КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» не містяться на вимогах закону ОСОБА_2 щомісячно сплачував комунальні послуги, але не в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в частині відшкодування йому матеріальної і моральної шкоди суд першої інстанції вважав не доведеним, тому не підлягаючими задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 не в повному обсязі сплачує вартість послуг з теплопостачання, однак суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що вимоги ОСОБА_2, щодо застосування строків позовної давності до вимог КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» не містяться на вимогах закону.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання, ОСОБА_4 з листопада 2006 року не в повному обсязі сплачує вартість послуг з теплопостачання надані КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1». ОСОБА_2 не визнає наданий КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» розрахунок заборгованості за надані послуги та вважає, що у нього відсутня заборгованість за надані послуги з теплопостачання.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

На підставі наведеного колегія вважає, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2006 року по серпень 2011 року включно у загальному розмірі 595 грн. 04 коп., з пропуском строку позовної давності на застосуванні якого наполягав ОСОБА_2, в звязку з чим з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2001 року по вересень 2014 року у загальному розмірі 2067 грн. 71 коп. В звязку з частковим задоволенням позовних вимог з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 185 грн. 02 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» не навело доказів про надання послуг за теплопостачання, а також доказів того, що ОСОБА_2 отримував зазначені послуги в розмірі необхідному для підтримання нормальної температури в квартирі спростовується наявними у справі доказами. ОСОБА_2 не надано належних доказів того, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» надавало послуги теплопостачання неналежної якості. При цьому колегія приймає до уваги, що вимога ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності як для підставу для відмови в задоволенні позову в частині позовних вимог свідчить про те, що ОСОБА_2 погоджується з правомірність наданого КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» розрахунку за надані послуги.

Зазначення в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції порушив права ОСОБА_2 на подання доказів, на повний та всебічний розгляд справи є безпідставним, оскільки в апеляційній скарзі не зазначається які саме докази ОСОБА_2 був позбавлений можливості подати, при цьому колегія приймає до уваги, що ОСОБА_2 на протязі розгляду справи неодноразово доповнював та уточнював заявлені ним вимоги подаючи при цьому докази які на його думку підтверджують заявлені ним вимоги.

Посилання в апеляційній скарзі, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» нарахування за спожиту теплову енергію документально не підтверджені, неправомірно нараховані, та у ОСОБА_5 існує переплата за спожиту теплову енергію є помилковими, оскільки суд першої інстанції правомірно посилався на те, що ОСОБА_2 з членами родини у кількості 4 особи мешкають у квартирі №97 у будинку №24 по пр.-ту. ОСОБА_3 у м. Одесі, користуються послугами КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» з теплопостачання. Опалювальна площа квартири складає 49,04 кв.м. У квартирі споживача відсутні засоби обліку теплової енергії, у звязку з чим плата за надані послуги нараховувалася згідно з установленими тарифами: у період з 1.01.06 року - 4 грн. за 1 кв.м. опалювальної площі (рішення ОМВК №433 від 18.09.06 року); з 01.01.09 року 1,67 грн. за 1 кв.м. щомісячно протягом року і додатково 2,76 грн. за 1 кв.м. в опалювальний період (рішення ОМВК №1612 від 20.12.2008 року), з 01.01.2011 року 1,67 грн. за 1 кв.м. щомісяця протягом року і додатково 3,37 грн. за 1 кв.м. в опалювальний період (рішення ОМВК №34 від 18.01.2011 року), з 01.08.2014 року 9,74 грн. за 1 кв.м. щомісячно в опалювальний період (постанова НКРКУ №792 від 27.06.2014 року). Нарахування за послуги з постачання гарячої води проводились за фактично надані і спожиті обєми води по показникам засобу обліку відповідно до діючих тарифів.

Зазначення в апеляційній скарзі, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» надає послуги теплопостачання тільки в опалювальний період року та не надає їх в теплу пору року, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» вимог є помилковим, оскільки в вимогах КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» не ставиться питання про стягнення коштів за надані послуги з теплопостачання за період коли вони не надавалися.

Посилання в апеляційній скарзі, що КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» неправомірно не враховує пільги які має відповідач, оскільки на думку ОСОБА_2 всі особи зареєстровані в квартирі, а не лише він та його дружина є помилковими.

Суд першої інстанції правомірно посилався на те, що ОСОБА_2 є ветераном військової служби і відповідно до п.6 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» і разом з членами своєї сім»ї користується пільгою на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 50% в межах норм передбачених законодавством. Бюджетним Кодексом України (ст.51) визначено осіб, що належать до членів сімї пільговика. Такими особами є дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років), неодружені повнолітні діти, що визнані інвалідами з дитинства І та ІІ або інвалідами І групи, непрацездатні батьки… КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» розраховує ОСОБА_2 плату за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з урахуванням наявних у споживача пільг - 50% для ОСОБА_2 і його дружини.

Констутиційний Суд України у рішенні від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку". В зазначеному рішенні Констутиційного Суду України відсутнє офіційне тлумачення п.6 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист».

Ст. 51 Бюджетного Кодексу України в частині визначено осіб, що належать до членів сімї пільговика в установленому порядку не визнана неконституційною та відсутнє її офіційне тлумачення.

В апеляційній скарзі ставиться питання про задоволення позовних вимог заявлених ОСОБА_2, проте не зазначається які порушення норм матеріального права допустив суд першої інстанції.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заявлених ОСОБА_2 вимог про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» матеріальної та моральної шкоди.

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 оплачені послуги з теплопостачання у розмірі 6712,27 грн. є безпідставними, оскільки 6712,27 грн. є всією сумою яку сплатив ОСОБА_2 за отримані послуги з теплопостачання за період з червня 2006 року по вересень 2010 року.

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 коштів за відсутність гарячої води (ненадання послуг), придбання в звязку з цим засобів підігріву води та комплектуючих засобів (т.1 а.с. 155) є безпідставним, оскільки стягнення матеріальної шкоди з розрахунку можливого середньомісячного використання ОСОБА_2 та членами його родини води, яка фактично не була надана, та за яку не були сплачені будь які кошти не передбачено діючим законодавством. Придбання ОСОБА_6 засобів підігріву води та комплектуючих засобів не свідчить про обовязок КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» оплатити зазначені витрати.

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 транспортних розходів та придбання канцелярських виробів, поштових відправлень (т.1 а.с. 160-185) є безпідставним, оскільки на підтвердження зазначених витрат надані лише фотокопії квитків, квитанцій які не вказують на, що здійснювалися зазначені витрати.

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 витрат на придбання ліків (т.1 а.с. 197-203) є безпідставними, оскільки не надано належних доказів того, що ліки були придбані в результаті неправомірних дій КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» та що ці ліки придбалися ОСОБА_2

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 витрат на перевірку засобів обліку води, заміна засобів обліку води за закінченням терміну їх використання, є безпідставними, оскільки не надано будь яких належних доказів того, що зазначені витрати були здійснені в звязку за неправомірними діями КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

Вимоги про стягнення з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди є безпідставними, оскільки не доведено будь яких порушень прав ОСОБА_2 з боку КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

На підставі наведеного колегія вважає, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав зазначених у мотивувальній частині рішення.

В звязку з частковим задоволенням позовних вимог з КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 29 грн. 29 коп. за подання апеляційної скарги, відповідно до розміру задоволених позовних вимог КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року змінити в частині визначення розміру коштів які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» 2022 грн. 40 коп. та судові витрати у розмірі 185 грн. 02 коп.

В іншій частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» на користь ОСОБА_2 29 грн. 29 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

ОСОБА_7

ОСОБА_8