АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Пікуль А.А.

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2015 у справі за скаргою ОСОБА_1 Олександровичана неправомірні дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 43511611 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 210,32 грн., про відкриття виконавчого провадження № 43511794 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 22,94 грн., про відкриття виконавчого провадження № 4351116 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 17 347,26 грн., просив скасувати вищезазначені постанови, а також, просив визнати неправомірними дії державного виконавця ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області щодо накладення арешту на автомобілі марки «ВАЗ 21061» д/н НОМЕР_2, 1988 року випуску, марки «Renaut25» д/н НОМЕР_1, 1989 року випуску, а також на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та скасувати зазначені постанови.

Справа № 755/2551/15-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/11026/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2015 скаргу ОСОБА_1 Олександровичана неправомірні дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору : № 43511611 від 28.05.2014 про стягнення-210,32 грн., №-3511794 від 28.05.2014 про стягнення 22,94 грн., № 4351116 від 28.05.2014 про стягнення 17347,26 грн..

Скасовано постанови державного виконавця державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про відкриття виконавчого провадження № 43511611 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 210,32 грн.; про відкриття виконавчого провадження № 43511794 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 22,94 грн.; про відкриття виконавчого провадження № 4351116 від 28.05.2014 про стягнення виконавчого збору у розмірі 17 347,26 грн.

Інші вимоги заявника ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представником ВДВС Ізмаїльського МРУЮ подано апеляційну скаргу, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин справи та порушенням норм процесуального права, а саме судом першої інстанції не взято до уваги те, що заяви стягувача про повернення виконавчого листа без виконання у справі № 755/13436/13-ц, виданого 16.07.2013 надійшли до відділу ДВС 29.01.2014, а не 21.04.2014, як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, у зв'язку з чим державним виконавцем 15.05.2014 на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, та стягнуто виконавчий збір з боржника відповідно до ст. 28 вищевказаного Закону і виведено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, тобто вказані постанови від 28.05.2014 є постановами про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору з боржника, що стягується у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

Таким чином, скаржник вважає постановлену ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.04.2011 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення у справі № 247/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту № 2008/28-13/31 від 06.06.2008 в сумі 153 025,78 грн., заборгованості по процентам в сумі 18 210,33 грн. та пені в розмірі 2 232,82 грн.

На підставі виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, на примусове виконання рішення третейського суду, відділом ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області відповідно з постановами ВП № 40323640 від 16.10.2013, ВП № 40324456 від 16.10.2013, ВП № 40324515 від 16.10.2013 були відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №755/13436/13 від 16.07.2013.

Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про реструктуризацію боргу, після чого 21.04.2014 банком до відділу ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було направлено заяву, яку відділом ДВС отримано 21.04.2014, відповідно до якої ПАТ «Укрсоцбанк» просив залишити виконавчі документи без виконання, закрити виконавчі провадження на підставі ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернути виконавчі документи стягувачу.

Проте, замість винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець наклав арешт на все майно ОСОБА_1 та виніс три постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору з боржника.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанов від 28.05.2014 про відкриття провадження про стягнення виконавчого збору та їх скасування, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було взято до уваги заяву стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» про залишення виконавчих документів без виконання, та винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а навпаки замість винесення вищевказаних постанов ним було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 28.05.2014 чим порушено права заявника та норми Закону.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не вважає за можливе з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 47, п.п. 2 і 8 ч. 1 ст. 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Так, державним виконавцем на підставі виконавчих листів у справі № 755/13436/13-ц, виданих 16.07.2013 Дніпровським районним судом м. Києва та заяв стягувача від 14.10.2013 про відкриття виконавчого провадження, 16.10.2013 винесено три постанови про відкриття виконавчого провадження.

23.10.2013 до відділу ДВС надійшла заява боржника в якій зазначалося про отримані постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 173472, 60 грн., судового збору у розмірі 229, 40 грн., та витрат у розмірі 2103, 16 грн.

У зв'язку з тим, що боржник в наданий для самостійного виконання строк рішення

суду не виконав то державний виконавець 24.10.2013 керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

29.01.2014 до відділу ДВС надійшли три заяви стягувача про повернення виконавчого листа у справі №755/13436/13-ц, що виданий 16.07.2013 Дніпровським міськрайонним судом м. Києва без виконання (а.с 109-111).

15.05.2014 враховуючи вищевикладене, державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, копії постанов та виконавчі листи направлено стягувачу (а.с. 98, 103, 106). У вказаних постановах зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача. Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору виведена в окреме виконавче провадження.

Таким чином, постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 28.05.2014 винесені державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для визнання дій державного виконавця щодо їх винесення неправомірними відсутні.

Посилання суду першої інстанції відносно того, що державний виконавець проігнорував заяву стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» про залишення виконавчих документів без виконання, та винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставними, оскільки матеріали справи містять три постанови державного виконавця від 15.05.2014, якими виконавчий лист від 16.07.2013 повернутий стягувачу на підставі його заяви про повернення виконавчого документа без виконання.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема в частині неповного дослідження та перевірки обстави, що мають значення для справи.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального закону, що призвели до постановлення незаконної ухвали, остання відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23.06.2015 - скасувати та постановити нову наступного змісту.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: