Справа № 587/1999/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь 20000 гривень основного боргу згідно розписки від 02.04.2014 року, 9940 гривень втрат внаслідок інфляції за період прострочення з 03.10.2014 року по 18.08.2015 року, та 3% річних за цей період прострочення у розмірі 526 гривень 03 копійки, а всього 30466 гривень 03 копійки, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що він повернув позивачці борг у повному обсязі, і це можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заслухавши представника позивачки, відповідачка, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з 24 квітня 1999 року по 13 вересня 2013 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, та на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 13.09.2013р. шлюб між ними був розірваний (а.с. 9).

02 квітня 2014 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг 20000 гривень та зобовязувався повернути його за шість місяців, що підтверджується відповідною розпискою та поясненнями самого відповідача в судовому засіданні (а.с. 10).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони не бачили щоб ОСОБА_2 повертав борг ОСОБА_1, а тільки чули зі слів відповідача та позивачки про часткове відшкодування боргу, а тому суд не може взяти їх свідчення до уваги в обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У вказаний у розписці строк (протягом шести місяців) відповідач кошти позивачці не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розписки, строк виконання зобов'язання настав через шість місяців, тобто 02 жовтня 2014 року, а з 03.10.2014р. йде прострочення виконання зобов'язання.

Так, період заборгованості становить 03.10.2014 р. 18.08.2015 р. (дата подачі позову до суду), сукупний індекс інфляції становить 1,497, в звязку з цим інфляційне збільшення суми боргу складає 9940 гривень. Виходячи з цього сума боргу з врахуванням індексу інфляції складає 29940 гривень (20000 х 1,497= 29940 гривень).

Разом з цим, враховуючи, що сума боргу 20000 гривень, а кількість днів прострочення складає 320 (з 03.10.2014 по 18.08.2015), то 3 % річних за прострочення виконання зобовязання буде становить 526 гривень 03 копійки.

Враховуючи викладене, необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 гривень основного боргу згідно розписки від 02.04.2014 року, 9940 гривень втрат внаслідок інфляції за період прострочення з 03.10.2014 року по 18.08.2015 року, 3% річних за цей період прострочення у розмірі 526 гривень 03 копійки, всього 30466 гривень 03 копійки, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 304 гривні 66 копійок витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) 20000 (двадцять тисяч) гривень основного боргу згідно розписки від 02.04.2014 року, 9940 (девять тисяч девятсот сорок) гривень втрат внаслідок інфляції за період прострочення з 03.10.2014 року по 18.08.2015 року, та 3% річних за цей період прострочення у розмірі 526 (пятсот двадцять шість) гривень 03 копійки, а всього 30466 (тридцять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 304 (триста чотири) гривні 66 копійок витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін