Справа № 367/3182/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 22-ц/780/4524/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 58 06.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Білоконь О.В., Савченка С.І.,

При секретарі: Франюк Т.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання акту опису неправомірним та скасування арешту,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати неправомірним акт опису та арешту майна від 07.05.2015 року, визнати за ним право власності на описане в акті опису та арешті від 07.05.2015 року майно та виключити дане майно з опису, зняти арешт з описаного майна.

Вимоги мотивував тим, що 07.05.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції був складений акт опису та арешту майна на підставі виконання виконавчого листа № 367/4428/13-ц виданого Ірпінським міським судом 05.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 73 915 грн. 09 коп. Було описано та передано йому на зберігання наступне майно 33 палети блоків пористих по 32 блоки виробництва «АЄРОК»,два палети з цементом(клей для блоків фірми «АЄРОК») в кожному полеті 48 мішків,один палет з клеєм для блоків фірми «АЄРОК»,в якому знаходиться 48 мішків,два куба нетесаних соснових дошок-обаполка. Зазначене майно належить йому-позивачу по справі. Він не є стороною виконавчого провадження.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2015 року позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на 526 блоків, на які було накладено арешт та знято арешт із вказаних блоків. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить визнати неправомірним акт опису і арешту майна від 07.05.2015 року та визнати за ним право власності на описане державним виконавцем майно, вилучити його з опису та зняти з нього арешт.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом І інстанції встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 367/4428/13ц виданий Ірпінським міським судом 05.12.2014 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 73 915 грн. 09 коп.

Крім того, судом було також встановлено, що 07.05.2015 року у рамках виконання виконавчого листа № 367/4428/13-ц, виданого Ірпінським міським судом 05.12.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції було складено акт опису та арешту майна, відповідно до якого було описано та накладено арешт на майно, а саме: 33 палети блоків пористих по 32 блоки виробництва «АЄРОК», два палети з цементом(клей для блоків фірми «АЄРОК») в кожному полеті 48 мішків, один палет з клеєм для блоків фірми «АЄРОК», в якому знаходиться 48 мішків, два куба нетесаних соснових дошок-обаполка. Наведені обставини справи стверджуються копією акту від 07.05.2015 року. Зазначене описане майно було передано на зберігання позивачу.

Задовольняючи позов частково, суд І інстанції керувався положеннями ст. ст. 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 70 СК України, та виходив з того, що позивачем було надано суду належні докази того, що ним було придбано 33 палети блоків пористих по 32 блоки, при цьому судом було враховано, що позивач придбав вказані палети перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3, тому суд зняв арешт лише з половини палетів, яку придбав позивач, оскільки інша половина належить ОСОБА_3 як члену подружжя.

В іншій частині вимог суд відмовив, оскільки позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що інше майно, яке вказує позивач, також було придбано за його кошти.

Крім того, суд вважав відсутніми підстави для визнання неправомірним акту опису та арешту майна від 07.05.2015 року, оскільки під час його складання державний виконавець діяв в межах ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст.11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях».

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» «1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.»

Відповідно до ст. 60 СК України «Майно,набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку».

Відповідно до ст. 70 СК України "У разі поділу майна,що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що суд І інстанції дійшов правильного висновку по задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 526 блоків пористих виробництва «АЄРОК», які були описані та на які було накладено арешт згідно акту опису та арешту від 07.05.2015 року, складеного державним виконавцем та, відповідно, правильно зняв арешт із даного майна.

Колегія також погоджується із висновками суду І інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання права власності на інші будівельні матеріали, які описані у акті опису та арешту майна від 07.05.2015 року, та вважає, що суд І інстанції дійшов правильного висновку, оскільки дійсно в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які підтвердили б ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог в цій частині, зокрема не підтвердив, що інше майно було придбано ним.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: