Справа №442/5079/15-ц
Провадження №2/442/1765/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення йому додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6. Позов обґрунтовує тим, що 03.03.2005 року він уклав шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з дружиною вони проживали у її будинку, що по вул. Гагаріна,41, с. Брониця. 02.10.2013 року його дружина ОСОБА_6 померла. На момент її смерті він проживав у її будинку та здійснював за нею догляд. Після смерті дружини і по теперішній час він утримує житловий будинок і господарські будівлі у належному стані. Прийнявши спадщину по смерті спадкодавця, він не надав значення реєстрації правовстановлюючих документів у державних органах, так як не мав коштів, будинком володів відкрито, у звязку з чим пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач, а в подальшому його представник ОСОБА_7-М. С. позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Додатково пояснивши, що ОСОБА_1 вкладав кошти у спірний будинок, тому має право претендувати на такий. ОСОБА_1 не проживав у житловому будинку, що по вул. Гагаріна,41, с. Брониця останні 2,5 роки на момент смерті своєї дружини ОСОБА_6, похованням не займався, на похороні не був. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії повязаної із спадкуванням не має.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8 відносно задоволення позову заперечила через його безпідставність. В подальшому на судовий розгляд не з»явилася.

Відповідачі ОСОБА_9, її представник ОСОБА_10, ОСОБА_5 відносно задоволення позову заперечили з підстав, викладених письмово, зокрема, що ОСОБА_9 є рідною внучкою покійної ОСОБА_6. З 2009 року вона проживала разом з своєю бабцею в її будинку, що в с. Брониця Дрогобицького району по вул. Гагаріна,41, до моменту її смерті та продовжує проживати разом зі своєю сімєю в такому будинку по даний час. 02.07.2009 року бабця склала заповіт в її користь на все своє майно. Після смерті бабці вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом . Разом з тим, позивач не надав доказів, що прийняв частку, того, що має право на обовязкову частку та те, що з поважних причин пропустив строк для реєстрації свої спадкових прав. Коли бабця захворіла, то позивач покинув її та втік в с. Медвежу. У позові просили відмовити через його безпідставність.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що 02 жовтня 2013 року померла ОСОБА_6 (а.с. 13), яка була дружиною для позивача ОСОБА_1, однак свідоцтва про шлюб такий не надав в розпорядження суду, як і не надав свідоцтва про її смерть. Натомість таке надала відповідачка ОСОБА_3 онука покійної ОСОБА_6.

Разом з тим, за життя 02.07.2009 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8 р. №14, яким все своє майно заповіла онуці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42). такий заповіт не змінювався та є чинним.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 31.08.2015 року №568, на день смерті ОСОБА_6 у житловому будинку №41, по вул. Гагаріна в с. Брониця Дрогобицького району Львівської області дійсно проживала та проживає постійно і по даний час її онука ОСОБА_3 (а.с.41).

Також суд приймає до уваги покази свідка ОСОБА_11, яка суду дала покази про те, що є сусідкою відповідачів, з якими перебуває у добрих відносинах. Відомо, вона бачила, що похоронами ОСОБА_6 займалася ОСОБА_3. Позивача на похоронах не було. ОСОБА_6 позивач покинув в 2009 році. Після цього у спірному будинку не проживав. Коли ОСОБА_6 хворіла їй допомагала ОСОБА_3

Норми ст. 1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК України, що має місце в даній справі.

Також, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Крім цього, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно зі ст. ст.11,58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом роз'яснювалась стороні позивача необхідність надання доказів у підтвердження позовних вимог, і суд попереджав про наслідки ненадання доказів, однак в строки, визначені ч. 1 ст. 131 ЦПК України, не було надано жодного доказу у підтвердження позовних вимог.

Таким чином, у рамках заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість встановлення факту прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки не надано доказів проживання разом з ОСОБА_6 на день її смерті, не надано доказів звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, як це передбачено ст. ст.1268, 1272 ЦК України, не наведено жодних причин, та доказів, пропуску строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Натомість спадкоємець за заповітом ОСОБА_12 прийняла спадщину за заповітом, подала відповідну заяву про оформлення своїх спадкових прав та заперечує позов. Позивач також не довів, та навіть не вказував, що він відноситься саме до тих хто має право на таку обов»язкову частку у спадщині у розумінні зазначеної норми, що також оцінюється судом відповідним чином.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса виходячи з приписів ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат» про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину та її фактичної відсутності, що не заперечувалось стороною позивача у ході судового розгляду справи, що в свою чергу впливає на обєктивність судового розгляду та на порушення процедури, визначеної законом у спадкових правовідносинах.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову у позові..

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Івасівка

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.09.2015 року