Справа № 466/8903/15-ц
У Х В А Л А

28 жовтня 2015 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та забезпечення доказів, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1; витребувати в Четвертій львівській державній нотаріальній конторі копію Договору довічного утримання від 07 серпня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; витребувати в Амбулаторії сімейної медицини 1-ї міської клінічної лікарні ім. Князя Лева історію хвороби та медичну карту ОСОБА_2.

В заяві про забезпечення позову та забезпечення доказів заявник ОСОБА_1 вказав, що має намір подати в передбачені законодавством строки позов про визнання договору довічного утримання недійсним. Однак вважає, що на даний момент існують суттєві підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднень чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як існує можливість реалізації цієї квартири.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову можуть бути судом застосовані на будь-якій стадії розгляду справи, тобто після подачі до суду позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Тобто, можливість забезпечення позову до подачі позовної заяви як виняток передбачено лише по одній категорії справ у справах про захист права інтелектуальної власності.

Оскільки заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову не щодо захисту права інтелектуальної власності, підстави для розгляду заяви про забезпечення позову до подачі ним позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Також, заявник ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову та забезпечення доказів, просить суд витребувати в Четвертій львівській державній нотаріальній конторі копію Договору довічного утримання від 07 серпня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та в Амбулаторії сімейної медицини 1-ї міської клінічної лікарні ім. Князя Лева історію хвороби та медичну карту ОСОБА_2.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до предявлення позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 133 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобовязана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у звязку із забезпеченням доказів.

Крім того, згідно до вимог ст. 134 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити, обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами, обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову та забезпечення доказів, заявник вказав з яким саме позовом збирається звертатися до суду, проте не надав копії позовної заяви, не зазначив обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим після звернення до суду із зазначеним позовом та, що такі докази у всякому разі повинно бути забезпечено саме до подачі позову до суду.

Враховуючи, що забезпечення доказів до предявлення позову є правом, а не обовязком суду, суд прийшов до висновку, що до відкриття провадження у справі підстав для вирішення заяви про витребування доказів у суду немає, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 133-135, 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4