Справа № 439/1177/14-ц
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

16 вересня 2015 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Бродівського ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

16.07.2014р. у Бродівський районний суд Львівської області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Бродівського ОСОБА_3, у якій він просить суд поновити пропущені терміни оскарження постанови від 12 червня 2014 року не по його вині, в зв»язку з отриманням останньої 08 липня 2014 року, скасувати постанову ДВС Бродівського управління юстиції від 12. 06. 2014 року, винесену головним державним виконавцем Дитюк О. Р., як таку що не відповідає вимогам Закону та Ухвали Вищого спеціалізованого суду України. Зобов»язати Державну виконавчу службу Бродівського районного управління юстиції прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження про стягнення матеріальної та іншої шкоди завданої скаржнику, шляхом накладення арешту на майно та з відрахуванням із заробітної плати відповідача ОСОБА_4.

Подану скаргу скаржник обгрунтовує тим, що у відповідності з вимогами законодавства України та на підставі рішення (вироку) Дубенського міськрайонного суду, 11 жовтня 2012 року судом був виданий виконавчий лист № 1-15/11 від 11.10. 2012 року в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди цивільного позову по кримінальній справі. 21 травня 2013 року ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вирок Дубенського міськрайонного суду від 02 березня 2012 року та ухвала Апеляційного суду Рівненської області щодо ОСОБА_4 скасовані, справу закрито. Цим самим звільнивши останнього тільки від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв»язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України. Щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, цивільний позов залишився в силі і без змін, про що зазначено в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду. Повторно з цивільним позовом звертатися до суду про стягнення матеріальної та іншої шкоди забороняє цивільне та кримінально-процесуальне законодавство України., а саме ст.ст. 1.2.4. КПК України і ст. ст. 205, 207ЦПК України, так як уже є рішення по даному спору, яке набрало законної сили і підлягає виконанню про що вкотре підтвердив Вищий спеціалізований суд України є відповідно виконавчий лист, який підлягає до виконання виконавчою службою, так як відповідач працює в Бродівському районі.

08 липня 2014 року скаржник отримав Постанову винесену головним державним виконавцем ДВС Бродівського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 12. 06. 2014 року про припинення та закінчення виконавчого провадження, яку вважає незаконною.

Скаржник вважає, що своїми діями державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень та проігнорував вимоги та рішення суду в частині виконання цивільного позову.

В судове засідання скаржник ОСОБА_6 повторно не з?явився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Державний виконавець ВДВС Бродівського РУЮ ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилася.

Від начальника ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області надійшло заперечення на скаргу, у якому він просить суд у задоволенні скарги відмовити, оскільки Державним виконавцем 03.06.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43562208, яку скеровано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. 12.06.2014 року у відповідності до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5-1359 км13 від 21.05.2013 року вирок Лубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.03.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02.10.2012 року щодо ОСОБА_4 скасовано, справу закрито, вирок скасовано повністю, а тому у відповідності до п.4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали поданої скарги, заперечення державного виконавця, суд приходить до переконання, що в скарзі слід відмовити, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб та території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 4 ч . 1 .ст. 49 Закону України "про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що вироком від 1-2 березня 2012р. ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та обрано покарання у вигляді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400грн.) без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 27973 грн. 85 коп. майнової шкоди, 600 грн. витрати на проведення дослідження спеціаліста-автотоварознавця та 500 грн. моральної шкоди (а.с.6-10). Відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області від 02.10.2012р. вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 1-2.03.2012р. щодо ОСОБА_4 залишено без змін, а апеляції засудженого та потерпілого - без задоволення.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5-1359 км13 від 21.05.2013 року вирок Лубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.03.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02.10.2012 року щодо ОСОБА_4 скасовано, справу закрито. ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв?язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Таким чином, вирок суду першої інстанції, яким задоволено цивільний позов у кримінальній справі, і на підставі якого 11.10.2012р. видано виконавчий лист, скасовано повністю, а провадження у справі закрито.

А тому, суд приходить до переконання, що державним виконавцем Дитюк О.Р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2014р. у відповідності до вимог ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" і така постанова є правомірною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 385, 387 ЦПК України, ст. 49 Закону України „ Про виконавче провадження", суд ,-

у х в а л и в:

В задоволені скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Бродівського ОСОБА_3, відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії такої ухвали.

Суддя: ОСОБА_8