Справа № 159/369/15-ц
Провадження № 2/159/305/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря Гарбар О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 600 грн. щомісяця починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач проживає окремо, будь-якої матеріальної допомоги дитині не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини вона не спроможна, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що відповідач залишив її під час вагітності, в шлюбі вони не перебували, після народження сина відповідач не цікавиться життям дитини, поклавши тягар виховання та утримання на неї. Окрім сина ОСОБА_4, на її утриманні також знаходиться неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Завдяки соціальним виплатам та допомоги своєї матері вона спроможна лише на мінімальному рівні забезпечити дітей їжею та одягом. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, пояснив, що через відсутність постійної роботи, існуючі кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ "Дельта банк" та наявність обов'язку сплачувати аліменти на іншу дитину, не має можливості на даний час надавати допомогу сину ОСОБА_4. Просить у разі задоволення позову присудити до стягненню мінімально можливу суму. Також просить врахувати, що саме позивачка своєю поведінкою перешкоджає його спілкуванню із дитиною.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, який слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьківство ОСОБА_2 відносно дитини визнано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 10 липня 2014 року.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів суд повинен керуватись положеннями ст.182 СК України, відповідно до якої суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При цьому, обставини, визначені ст..182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, частинами пергою та другою статті 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в судовому засіданні визнав ту обставину, що обмежень щодо працевлаштування він не має, батьки, які є пенсіонерами, на його утриманні не перебувають, а навпаки надають йому матеріальну підтримку.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утриманні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та має заборгованість по їх сплаті.

В свою чергу позивач надала суду докази на підтвердження наявності на її утриманні ще однієї дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд, враховуючи зазначені обставини, а також вік, стан здоров'я дитини, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та фактично самостійно опікується двома неповнолітніми дітьми, матеріальний стан відповідача, який є працездатним, має задовільний стан здоров'я, має одного утриманця, та керуючись вимогами ст.ст.182,184 СК України, вважає обґрунтованим розмір стягнення аліментів на утримання дитини на рівні 400 грн. щомісяця.

Враховуючи реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, комунальних послуг, ліків, одягу для дітей, розмір аліментів на рівні 400 грн, є тим мінімумом, який відповідач повинен забезпечити для утримання своєї дитини.

Надання відповідачем довідки про існування заборгованості по сплаті аліментів та наявність кредитних зобов'язань перед банком не можуть слугувати підставою для звільнення його від обов'язку утримувати малолітнього сина ОСОБА_4.

В той же час, заявлений позивачкою розмір аліментів є завищеним і непосильним для відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову, а саме з 26 січня 2015 року.

В силу п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На виконання вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн. слід відмовити через відсутність підтверджуючих документів фактичного понесення позивачем таких витрат та розрахунку таких витрат, які передбачені Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 400 (чотириста) гривень щомісяця, починаючи з 26 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір ( отримувач коштів Ковельське УДКСУ 22030001, код отримувача 37788874, рахунок 0004, код банку отримувача 803014) в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 400 грн. підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча:Т. В. Денисюк