Провадження №2/447/870/15
Справа №447/1966/15-ц
У Х В А Л А

16.10.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення грошових коштів, за спричинену обманом шкоду ,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення грошових коштів, за спричинену обманом шкоду. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути солідарно з відповідачів завдану майнову шкоду в розмірі 213 750 грн , суму збитку у подвійному розмірі та понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль Volkswagen Passat B6 , державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_3, 2007 року, який зберігається у ОСОБА_4, та передати автомобіль на зберігання позивачу. Заборонити виїзд за кордон відповідачу ОСОБА_2 В обгрунтування заяви зазначає, що відповідачі можуть повторно шляхом обману або зловмисної домовленості перереєструвати на третіх осіб майно, при цьому виконання рішення суду стане не можливим.

Дослідивши матеріали позову, заяви про забезпечення позову, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить стягнути з відповідачів завдану йому майнову шкоду, будь-яких доводів з приводу того, що існує реальна загроза не виконання можливого рішення про задоволення позову не навів, не подав жодного доказу на підтвердження того, що відповідачі мають намір відчужити належний їм автомобіль, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду про стягнення шкоди, а тому суд не вбачає підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Що стосується заборони виїзду відповідача ОСОБА_2 за межі України, то в цій частині клопотання позивача не може бути задоволено, оскільки згідно із ч.1 ст.151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою без участі якої постановлено ухвалу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Суддя: Березюк Г. М.