Ухвала іменем україни
15 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року у цивільних справах за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів до 1373 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, зазначивши у рішенні суду про підвищення розміру аліментів у випадку зміни прожиткового мінімуму на дитину, а в разі несплати аліментів до 15 числа кожного місяця зобов'язати виконавчу службу нараховувати пеню згідно чинного законодавства.

Мотивувала тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2014 року збільшено розмір аліментів, що стягнуті з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання сина до 550 грн щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для особи відповідно віку. Оскільки, отриманого позивачем доходу не вистачає на утримання сина, прожитковий мінімум постійно змінюється, матеріальний стан відповідача на теперішній час покращився, звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року рішення районного суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким частково задоволено позов. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь позивача, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 800 грн щомісячно починаючи з 24 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відкликано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2, виданий на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2014 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому, до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки зі змісту касаційної скарги та матеріалів, доданих до неї вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, то він підлягає поновленню.

Разом з тим, дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Слід зазначити, що рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2015 року вже скасовано судом апеляційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог. У зв'язку з чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що згідно довідки №02/01 від 23 січня 2015 року, ОСОБА_3 працював в ТОВ «Полімер-Славутич» з 26 вересня 2014 року по 1 грудня 2014 року, та за цей час отримав заробітну плату у розмірі 5321 грн, що підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи. З даних ВРЕР ДАЇ з обслуговування м. Славутич при УДАІ ГУМВС України в Київської області виходить, що 19 липня 2014 року, тобто після останнього рішення щодо аліментів, відповідач придбав в торговельної організації автомобіль МАN F 0211906, 1991 року та автомобіль KASSBOHRER SB 12-27L, 1991 року. Враховуючи, що матеріальний стан відповідача поліпшився, є підстави для збільшення аліментів до 800 грн щомісячно з часу набрання законної сили рішення до досягнення дитиною повноліття.

Зазначивши, що посилання позивача в апеляційній скарзі на необхідність понесення нею додаткових витрат на утримання дитини може бути підставою для звернення до суду з іншими вимогами, у відповідності до ст.185 СК України.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року у цивільних справах за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова