Справа № 305/1479/15-ц
Провадження по справі № 2/305/832/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.

за участю: прокурора - Глушман І.І.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом Прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі ОСОБА_3 РДА до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського району Закарпатської області, який діє в іетересах держави в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивує тим, що розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА, ОСОБА_1 №36/07 від 11.04.20122 року та №53/07 від 20.06.2012 року оголошено догани ОСОБА_4 Розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА, ОСОБА_1 №51/05 від 13.08.2012 року звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації ОСОБА_4 за п.3 ст.40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 року по справі №2а-0770/2865/12 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження голови ОСОБА_3 РДА, ОСОБА_1 №53/07 від 20.06.2012 року "Про оголошення догани ОСОБА_4Ю." задоволено повністю. В подальшому, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 РДА залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 року, без змін. Крім цього, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року по справі №2а-0770/2866/12, задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 РДА, яким визнано протиправним та скасовано розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА, ОСОБА_1 №51/05 від 13.08.2012 року про звільнення ОСОБА_4 з посади спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації. Цим же судовим рішенням ОСОБА_4 поновлено на посаді спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року та стягнуто з ОСОБА_3 РДА Закарпатської області нв користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вмушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 грн., виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1641,43 грн. В частині поновлення ОСОБА_4 на посаді спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації, стягнення з ОСОБА_3 РДА Закарпатської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць виходячи з середньомісячної заробітної плати 1641,43 грн. судом допущено негайне виконання рішення суду. У подальшому на виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року т.в.о. голови ОСОБА_3 РДА видано розпорядження від 20.11.2014 року №173/04-р "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 13.08.2012 року №51/05 "Про звільнення ОСОБА_4Ю." Вказаним розпорядженням ОСОБА_4 поновлено на посаді спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року. Крім того, ОСОБА_4 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 гривень, виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1641,43 гривень та забезпечено негайне виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, виходячи з середньомісячної заробітної плати 1641,43 грн. Вважають, що відповідач, як посадова особа на підставі п.8 ст. 134 та ст. 237 КЗпП України несе повну відповіджальність за шкоду, заподіяною оплатою працівникові часу вимушеного прогулу при незаконному звільненні з роботи, оскільки ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови ОСОБА_3 РДА, звільнив ОСОБА_4 Повний розмір збитків і фактично понесених витрат, заподіяних відповідачем, за постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року становить 43218,92 грн. і підтверджується повідомленнями про виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника від 09.12.2014 року, 22.12.2014 року та 19.01.2015 року, а також платіжними документами , наявними в матеріалах справи. Крім цього, встановлено, що 20.04.2010 року ОСОБА_1 призначено головою ОСОБА_3 РДА, а 19.03.2014 року останнього звільнено з посади. Водночас, звільнення ОСОБА_1 з роботи не звільняє його від матеріальної відповідальності перед позивачем за результати трудової діяльності в період перебування на посаді голови ОСОБА_3 РДА. Звільнення ОСОБА_4 визнано незаконним рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року, а тому строк. протягом якого прокурор може звернутися до суду з позовом про стягнення в регресному порядку з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної ОСОБА_3 РДА, не пропущено. Крім того, у зв"язку із виплатою ОСОБА_3 РДА незаконно звільненій ОСОБА_4 коштів в сумі 43218,92 гривень, у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення вказаної суми з відповідача. ОСОБА_3 районною державною адміністрацією за період з 20.11.2014 року, тобто з моменту скасування розпорядження голови ОСОБА_3 РДА від 13.08.2012 року №51/05 "Про звільнення ОСОБА_4Ю." до теперішнього часу не вжито жодних заходів претензійно-позовного характеру щодо звернення до суду про стягнення коштів в сумі 43218,92 гривень, виплачених ОСОБА_4 за час вимушеного прогулу у зв"язку із незаконним звільненням останньої колишнім головою ОСОБА_3 РДА ОСОБА_1 Даний факт підтверджується листами ОСОБА_3 РДА від 03.03.2015 року №03-13/155, від 20.03.2015 року №537 та від 27.07.2015 року №03-13/1325 в яких райдержадміністрація просить звернутися в інтересах держави в її особі про стягнення коштів в сумі 43218,92 грн., оскільки не може самостійно звернутися з позовом до суду, без обгрунтування причини неможливості самостійного звернення до суду. Отже ОСОБА_3 РДА неналежним чином здійснює представницькі повноваження щодо звернення до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 43218,92 грн. Враховуючи наведене прокурор району звертається із позовною заявою в інтересах держави в особі ОСОБА_3 РДА, оскільки кошти в сумі 43218,92 грн. за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_4 виплачені за рахунок коштів державного бюджету, а тому підлягають поверненню. На підставі наведеного просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 РДА Закарпатської області грошові кошти в сумі 43218,92 грн. маеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_4 з посади спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату ОСОБА_3 райдержадміністрації. Стягнути з відповідача судовий збір.

Прокурор прокуратури Рахівського району, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_3 районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак голова РДА - ОСОБА_6 надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності їхнього представника. Позовні вимоги до ОСОБА_1 про відшкудування шкоди в порядку регресу в сумі 43218,92 грн. підтримують у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_1 та його представник, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають, що прокурор Рахівського району звертаючись до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу не мав підстав представляти інтереси держави в особі ОСОБА_3 РДА. Просили взяти до уваги заперечення, подане відповідачем, ОСОБА_1 у судовому засіданні, 15.09.2015 року. На підставі доводів викладених у запереченні та керуючись ст. 207 ЦПК України, просили позовну заяву прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі ОСОБА_3 РДА до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 43218,92 гривень, залишити без розгляду, або відмовити в задоволенні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що з 20 квітня 2010 року по 19 березня 2014 року відповідач ОСОБА_7 працював на посаді голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Закарпатської області, що стверджується розпорядженнями голови ОСОБА_3 РДА №84 від 20.04.2010 року та №28/04-р від 19.03.2014 року.

За час перебування відповідача ОСОБА_1 на посаді голови ОСОБА_3 РДА, останнім 13.08.2012 року було звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації ОСОБА_4 за п.3 ст.40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором, що стверджується розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА №51/05 від 13.08.2012 року.

Згідно даного розпорядження, підставою для звільнення громадянки ОСОБА_4 із займаної нею посади являлися: розпорядження голови ОСОБА_3 РДА від 11.04.2012 року №36/07 "Про оголошення догани ОСОБА_4Ю."; розпорядження голови ОСОБА_3 РДА від 20.06.2012 року №53/07 "Про оголошення догани ОСОБА_4Ю."; доповідна записка керівнику апарату та пояснювальна записка ОСОБА_4 на ім"я керівника апарату райдержадміністрації; лист - погодження профспілкового комітету про звільнення ОСОБА_4 від 10.08.2012 року №3.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року по адміністративній справі №2а-0770/2866/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 РДА про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА, ОСОБА_1 №51/05 від 13.08.2012 року про звільнення ОСОБА_4 з посади спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації. Поновлено ОСОБА_4 на посаді спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року та стягнуто з ОСОБА_3 РДА Закарпатської області нв користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вмушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 грн., виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1641,43 грн. Допущено негайне виконання в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді спеціаліста І категорії відділу зв"язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації, та в частині стягнення з ОСОБА_3 РДА Закарпатської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць виходячи з середньомісячної заробітної плати 1641,43 грн.

Дана постанова Закарпатського окружного адміністративного суду набрала законної сили 01 грудня 2014 року.

На підставі даної постанови Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2а-0770/2866/12 від 19.11.2014 року.

Позивачем ОСОБА_3 РДА, виплачено у повному обсязі громадянці ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 гривень, що стверджується меморіальними ордерами: № 13 від 09 грудня 2014 року, №14 від 21 грудня 2014 року, №1 від 19 січня 2015 року.

Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу на підставі ст. 134 п.8 КЗпП України.

Згідно п.8 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст. 237 цього Кодексу суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Судом достовірно встановлено, що виплати, які просить стягнути позивач з відповідача пов"язані із трудовими відносинами, які виникли між громадянкою ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_1 під час перебування останнього на посаді голови ОСОБА_3 РДА.

Оскільки відшкодовані виплати хоч і пов'язані з трудовими відносинами, однак на момент розгляду Закарпатським окружним адміністративним судом адміністративної справи №2а-0770/2866/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 РДА про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відповідач ОСОБА_1 вже не перебував в трудових відносинах з позивачем ОСОБА_3 районною державною адміністрацією та до участі у справі не залучався, що позбавило його можливості подавати свої доводи і заперечення, суд вважає, що в даному випадку підстав для проведення з нього зазначених стягнень на підставі ст.ст. 134 п.8 , 237 КЗпП України немає.

Поряд з вище наведеним, суд констатує, що у відповідності до ч.1, ч.4 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Держава, ОСОБА_8 Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної ОСОБА_8 Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов'язаних із трудовими відносинами та відшкодування моральної шкоди).

Оскільки позивач, ОСОБА_3 РДА є виконавчим органом державної влади, то відповідно до ч. 4 ст. 1191 ЦК України у них відсутнє право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодуванн , так як відшкодовані виплати пов'язані з трудовими відносинами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі ОСОБА_3 РДА до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу- відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.