У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.

при секретарі Шиміній М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті ОСОБА_1 подання державного виконавця другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_2. Подання обґрунтовано тим, що у боржника є заборгованість по сплаті аліментів, а мешканці не впускають до квартири, чим перешкоджають примусовому виконанню виконавчого листа.

В судове засідання старший державний виконавець не зявилася.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень абзацу 4 частини 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища.

Згідно з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Як було судом встановлено, 26.09.2013 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2483/05, який 16.01.2006 року видав Комінтернівський районний суду Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2005 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.07.2023 року.

Відповідно до представленого акту В-2/407 від 27.03.2015 року під час виходу державного виконавця на адресу квартири АДРЕСА_2 боржника не знайдено, зі слів сусідки він за вказаною адресою не проживає, мешкають квартиранти, які рано йдуть на роботу і вночі вертаються.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло боржник є разом із стягувачем ОСОБА_1 співвласниками квартири.

Оцінюючи представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, оскільки не було представлено доказів для надання дозволу примусового проникнення до квартири. Суду взагалі не представлено підтвердження про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, наявність заборгованості, відсутні відомості щодо встановлення місцезнаходження боржника, а із складеного державним виконавцем акту взагалі не вбачається, що державному виконавцю перешкоджали в доступі до квартири, двері були зачинені, що може вказувати як на не проживання за вказаною адресою, так і про відсутність особи в той момент. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що вихід до квартири був здійснений ще в березні 2015 року, тобто протягом останніх семи місяців вихід до квартири не здійснювався, що взагалі вказує на передчасність подання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що боржник є власником лише 1/3 частини квартири, і крім нього є ще два власники.

Керуючись ст.ст. 209,210,376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити державному виконавцю другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: