УХВАЛА

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні майном та визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати неправомірними дії ОСОБА_6 щодо виселення позивача з житлового будинку АДРЕСА_1, усунути перешкоди у користуванні вказаним будинком та особистими речами, які в ньому знаходяться та належать позивачу, визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного будинку, укладений 22 грудня 2014 року між відповідачами.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2013 року первісний позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за договором позики від 07 травня 2012 року в розмірі 847 258 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0150 га за зазначеною адресою, що належать ОСОБА_4, шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 пеню в розмірі 1 657 606 грн 35 коп. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині первісного позову про стягнення боргу, пені, інфляції шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки змінено. Викладено резолютивну частину рішення в новій редакції. Первісний позов задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором позики від 07 травня 2012 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, в розмірі 1 308 208 грн на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0150 га за зазначеною адресою, які належать ОСОБА_4, шляхом продажу предмета іпотеки з укладання договору купівлі-продажу, засвідченого нотаріусом, з іншою особою-покупцем відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 грудня 2014 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купила зазначений житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року було скасовано, справа направлена на новий апеляційний розгляд.

Посилаючись на те, що було скасовано рішення, яке стало підставою для укладання оспорюваного договору, позивач просила визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 22 грудня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також визнати дії відповідача щодо її виселення зі спірного будинку неправомірними.

ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання права власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 22 грудня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В задоволенні решти позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 про визнання права власності відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року змінено. Скасовано рішення районного суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_7 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2013 року, зміненого рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року ОСОБА_5 набула право на відчуження житлового будинку та земельної ділянки шляхом укладення договору купівлі-продажу. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_4 заявлені на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, враховуючи рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, яким звернуто стягнення на предмети іпотеки та визначено спосіб реалізації житлового будинку та земельної ділянки - надання ОСОБА_5 права продажу, шляхом укладення договору купівлі-продажу предметів іпотеки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним.

Доводи касаційної скарги про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав недотримання відповідачем ОСОБА_5 положень ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме не повідомлення за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу іпотекодавця ОСОБА_4, не заслуговують на увагу, оскільки позовні вимоги з таких підстав позивачем ОСОБА_4 до суду першої інстанції не заявлялись.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук