Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Білич І.М.,

Болотова Є.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Індастріал Медіа Нетворк», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про захист прав споживачів, розірвання договору про надання послуг підключення та доступу до мережі Internet / IPNET №172047436 від 19 січня 2015 року, і додаткових угод, що супроводжують основний договір, та про відшкодування збитків.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Індастріал Медіа Нетворк», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про захист прав споживачів, розірвання договору про надання послуг підключення та доступу до мережі Internet / IPNET №72047436 від 19 січня 2015 року, і додаткових угод, що супроводжують основний договір та про відшкодування збитків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити новее рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано посилання позивача, не те що представники відповідача відмовлялися отримувати протоколи погодження розбіжностей від 20 січня 2015 року, позивачу довелося їх направляти пізніше поштою. Вказує, що ним 02 лютого 2015 року було повернуто відповідачу телевізійну ІРТV приставку SТВ МАG250 mісrо та підписано акт приймання-передачі товару за договором оренди від 02 лютого 2015 року, ініціатором припинення договірних відносин у односторонньому порядку є відповідач, який знехтував положенням пункту 5.2. власно розробленого договору та не повідомив позивача про припинення дії договору, отже повинен відповідати за завдані позивачу збитки..

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у січні 2015 року позивач звернувся до відповідача з питання надання послуг підключення та доступу до мережі Internet.

19 січня 2015 року відповідачем для підписання позивачеві були надані два примірники абонентського договору №172047436 від 19 січня 2015 року та одночасно, не чекаючи внесення позивачем первинної абонентської плати, відповідач розпочав роботи із підключення обладнання позивача до мережі Internet.

При цьому, здійснюючи роботи із підключення позивача до мережі Internet, відповідач вважав умови договору узгодженими у запропонованій відповідачем редакції.

Позивач повернув підписаний договір від 10 січня 2015 року, а також додаткову угоду до нього та договір оренди ІРТV приставки із своєю поміткою «підписано з протоколом погодження розбіжностей від 20 січня 2015 року», не надавши при цьому самого протоколу.

Вказані протоколи були отримані відповідачем 29 січня 2015 року.

Позивач пропонував Відповідачеві підписати договори та додаткову угоду із врахуванням певних змін. Так, у протоколі погодження розбіжностей до Абонентського договору позивач пропонував виключити з договору п. 5.З., який передбачає право відповідача у випадку заборгованості абонента передати інформацію щодо нього третім особам для стягнення боргу у судовому порядку.

У протоколі погодження розбіжностей до Додаткової угоди №1 до Абонентського договору позивач пропонував виключити пункт, який передбачає можливість застосування штрафних санкцій у випадку дострокового розірвання цієї угоди.

У протоколі погодження розбіжностей до Договору оренди ІРТV приставки позивач пропонував протилежно змінити пункт, який визначає порядок оплати за оренду приставки у випадку призупинення надання послуги доступу до мережі Інтернет.

У всіх своїх протоколах погодження розбіжностей позивач зазначив, що «у разі відмови підписання протоколу Провайдером Договір вважати неукладеним у зв'язку з недодержанням ст. 638 ЦК України».

Направлені позивачем протоколи розбіжностей не були підписані відповідачем.

03 березня 2015 року відповідачем на зазначену у договорі адресу позивача було направлено листа, який був останнім отриманий, в якому у зв'язку з тим, що договір був неукладений, позивачу пропонувалося повідомити банківські реквізити для повернення сплачених за користування послугою коштів.

Позивач не повідомив позивачу свої банківські реквізити та не отримав від відповідача внесені ним грошові кошти.

У березні 2015 року позивач до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 січня 2015 року між ПрАТ «ІндастріалМедіа Нетворк» в особі Зарічної Т.В., та ним було укладено договір про надання послуг підключення та доступу до мережі Internet / IPNET №172047436. Разом із договором було укладено: додаткову угоду №1 від 20 січня 2015 року до вказаного договору; договір оренди №172047436/SТВ МАG250 mісrо від 20 січня 2015 року. Зазначені угоди були підписані ним і з протоколами розбіжностей направлені на адресу відповідача. 02 лютого 2015 року за його адресою прибув представник відповідача, який підписав акт прийому-передачі товару за договором оренди від 20 січня 2015 року, позивач передав представнику відповідача, а останній оглянув, перевірив та прийняв телевізійну ІРТV приставку. Вважає, що 02 лютого 2015 року з вини провайдера йому було відмовлено у наданні послуги підключення та доступу до мережі Internet / IPNET, у зв'язку з чим, маючи по роботі велику потребу в доступі до мережі Internet, він був змушений звернутися до іншого провайдера та сплатити за підключення та доступ до мережі Internet, внаслідок чого протиправними діями відповідача йому завдано збитків, що складаються з: 160 грн. - сплата за підключення та доступ до мережі Internet / IPNET, що підтверджує повідомлення від 01 лютого 2015року; 331 грн. - сплата за підключення до мережі Internet іншому провайдеру; 379 грн. - сплата за настінне кріплення для телевізора, придбане 25 січня 2015 року та змонтоване на кухні, оскільки телевізійна ІРТV приставка була змонтована на кухні біля роутеру.

Крім того, враховуючи, що відповідно до тарифу (100 Карат) на послуги доступу до мережі Internet / IPNET щомісячна абонентська плата складає 100 грн., відповідач за кожен день прострочення зобов 'язаний сплатити пеню у розмірі трьох відсотків вартості послуги, що становить 3 грн./ден, і станом на 20 березня 2015 року існує прострочення на 46 днів, що становить 138 грн. Зазначав, що у зв 'язку з неможливістю виконати зобов 'язання за професійною діяльністю, внаслідок відмови відповідача у наданні послуг, він почав хвилюватися та нервувати, вважає що дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює у 500 грн. Просив ухвалити рішення, яким розірвати укладені з відповідачем договори та угоди: договір про надання послуг підключення та доступу до мережі ІпїегпеІ/ІРМ 172047436 від 19.01.2015 р.; додаткову угоду № 1 від 20 січня 2015 року до вказаного договору; договір оренди №172047436/SТВ МАG250 mісrо від 20 січня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду - 500 грн., збитки у сумі 1 008 грн., що складаються з:

сплати за підключення та доступу до мережі Internet / IPNET - 160 грн.;

сплати за підключення до мережі Internet іншого провайдера - 331 грн.;

сплати за настінне кріплення для телевізора - 379 грн.;

пені у розмірі 138 грн. за 46 днів прострочення.

Відповідач позов не визнав, його представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у поясненнях зазначала, що відповідач не погодився з протоколами розбіжностей позивача з тих підстав, що відповідач постійно удосконалює, вивчає умови надання послуг своїх конкурентів на цьому ринку, та, виходячи в тому числі із сукупності цих факторів, формує власну маркетингову політику, що втілюється в особливих пропозиціях дня своїх абонентів. В даному випадку відповідач пропонував своїм абонентам особливі умови підключення до мережі Internet за умови довгострокового користування своїми послугами, а саме підключення за 49,00 грн., при тому, що звичайна вартість підключення згідно тарифам відповідача, які є невід'ємною частиною Абонентського договору, становить 199,00 грн. У випадку дострокового розірвання цієї додаткової угоди абонент має сплатити повну вартість підключення, що є абсолютно логічним і справедливим з точки зору формування фінансової політики відповідача, адже є очевидним, що підключення кожного абонента потребує певних матеріальних та фінансових ресурсів, і провайдер закономірно розраховує на те, що такий абонент буде користуватися послугами провайдера протягом тривалого часу. Додаткова угода не є обов'язковою для підписання, абонент може отримувати послуги виключно на умовах, передбачених договором та відповідним тарифним планом, із застосуванням при цьому відповідної цінової політики, отже, проаналізувавши викладене відповідач вважає цей пункт додаткової угоди істотною її умовою. У протоколі погодження розбіжностей до договору оренди приставки позивач пропонував протилежно змінити пункт, який визначає порядок оплати за оренду приставки у випадку призупинення надання послуги доступу до мережі Інтернет, що суперечить політиці відповідача та є економічно невигідною для нього. Відповідач вважає, що ним не було вчинено жодних дій, які б могли сприяти можливому виникненню моральних страждань у позивача, отже твердження позивача про заподіяння йому моральної шкоди внаслідок винних дій відповідача є безпідставними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем в порушення умов договору та закону припинив в односторонньому порядку дію договору про надання послуг, у зв'язку з чим повинен нести відповідальність за завдані позивачу матеріальні та моральні збитки, судова колегія відхиляє та погоджується з висновками суду про те, що фактично договір про надання послуг сторонами укладений не був, оскільки ними не було досягнуто згоди з усіх умов договору, про що свідчить та обставина, що відповідачем не було прийнято пропозицій («протоколів погодження розбіжностей») позивача до договорів. До того ж, позивач, у своїх протоколах погодження розбіжностей зазначив, що «у разі відмови підписання протоколу провайдером договір вважати неукладеним у зв'язку з недодержанням ст. 638 ЦК України».

Зважаючи на те, що договір сторонами укладений не був, відповідач не може нести відповідальність за завдані позивачу припиненням договору збитки - сплату за підключення до мережі Internet іншого провайдера - 331 грн.; за настінне кріплення для телевізора - 379 грн. та сплачувати пеню у розмірі 138 грн.

Платіжні документи про внесення позивачем 160 грн. відповідачу за підключення до мережі Internet / IPNET у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідач у листі від 03 березня 2015 року не заперечував проти повернення сплачених за користування послугою коштів за умови повідомлення позивачем своїх банківських реквізитів, проте позивач вказаної інформації відповідачу не надав.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: