АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

17 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року,

встановила:

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив виселити відповідача із АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що вказана квартира належить йому в порядку спадкування після смерті колишнього власника квартири - ОСОБА_3

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року позов було задоволено частково - виселено відповідача із спірної квартири та відмовлено в іншій частині вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 грудня 2014 року було визнано за ним право власності на АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його сестри ОСОБА_3, яка до смерті проживала у зазначеній квартирі разом з відповідачем ОСОБА_2 Позивач вказував на те, що відповідач продовжує проживати у зазначеній квартирі, чим перешкоджає здійсненню його права власності в повній мірі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року позов було задоволено частково - виселено відповідача із спірної квартири та відмовлено в іншій частині вимог. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 316, 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 грудня 2014 року за ОСОБА_1 було визнано право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1. Вказане рішення набрало законної сили 15 грудня 2014 року. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі як член сім'ї колишнього власника квартири - померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом не було враховано те, що позивач протягом тривалого часу зареєстрований та проживає за межами України, та зазначав, що ОСОБА_1 при зверненні до суду не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач перешкоджає йому у здійсненні права власності. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Судом першої інстанції було вірно встановлено про те, що право користування відповідача спірною квартирою було похідним від права власності померлої ОСОБА_3, а тому на даний час правові підстави користування відповідачем квартирою відсутні.

Доводи апелянта про те, що йому не було відомо про рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03 грудня 2014 року, яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на квартиру, яке зачіпає його права, також не заслуговують на увагу, оскільки вказане рішення набрало законної сили та виконано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження його оскарження ОСОБА_2, як особою, яка не брала участі у справі, однак питання про права якої було вирішено.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/8046/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12162/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.