РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2155/15-ц

провадження у справі № 2/0285/895/15

21 вересня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………………Савицької Л. Й.

при секретарі…………......................ОСОБА_1

з участю: представника позивача……….....МалогоМ. С.

відповідача……………………..............ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, в якому зазначила, що на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27 квітня 2005 року видано виконавчий лист відповідно до якого з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. На даний час відповідач офіційно не працює, має нерегулярні мінливі доходи, у звязку з чим просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав зазначених у ньому, просив задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 300 грн., оскільки на даний час тимчасово не працює та має проблеми зі здоров`ям.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа від 27 квітня 2005 року по справі № 2-942/2005 виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом від 18.07.2005 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по ? частині всіх видів заробітку /доходів/ щомісячно /а.с.9/.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, однак має проблеми зі здоров`ям, з часу ухвалення судового рішення матеріальне становище його змінилося: він має неофіційну роботу і мінливі заробітки, що є підставою для зміни розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний частково сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

Суд вважає позовні вимоги дещо завищеними і, враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач не працює та не має сталого заробітку, задовольняє їх частково стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, що буде відповідати, як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Матеріальний стан відповідача навіть з відрахуванням аліментів є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє відповідачу виконувати свої зобовязання щодо оплати аліментів на утримання сина.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.04.2005 року, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини 03 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча Л. Й. Савицька