Справа № 367/5177/14 Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1195/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 47 05.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

5 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 вартості автомобіля, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 194 952,38 грн., що становить половину вартості автомобіля, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позов обґрунтовувала тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2013 року в порядку розподілу майна подружжя за нею визнано право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW X5, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Однак під час розгляду вказаної справи відповідачем було відчужено даний автомобіль 13 квітня 2013 року, про що їй стало відомо лише в серпні 2014 року. Вказувала на те, що не надавала відповідачу згоди на відчуження цього автомобіля, а тому він повинен відшкодувати їй 1/2 вартості автомобіля, а саме 194 952,38 грн. у відповідності до товарознавчого звіту №03/08 від 11 серпня 2014 року, яким визначено вартість автомобіля станом на 01 квітня 2013 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину вартості автомобіля у сумі 194 952,38 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповноту встановлених обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW X5, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який є об»єктом спільної сумісної власності подружжя.

Також суд вважав доведеним факт відчуження спірного автомобіля ОСОБА_1 без згоди іншого співвласника - ОСОБА_2, а тому відповідно до вимог ст..ст.63,65,68,70 Сімейного кодексу України стягнув 1/2 вартості автомобіля з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2014 року, позов задоволено частково. В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 в тому числі і право власності на: 1/2 частину автомобіля BMW X5 2008 року випуску, № кузову ОСОБА_4, д.н.з. НОМЕР_2. (а.с. 5-8, 65-68).

Цим-же рішенням суду встановлено, що спірний автомобіль марки BMW X5 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Встановлено, що 13 квітня 2013 року ОСОБА_1 самостійно без згоди іншого співвласника - ОСОБА_2 розпорядився вказаним автомобілем. Так, автомобіль було знято з обліку для реалізації і в цей-же день 13 квітня 2013 року автомобіль був зареєстрований на ім.»я ОСОБА_3.

Вказана обставина підтверджується листом Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в місті Києві від 22 грудня 2014 № 10/27228 та копіями облікових карток на вказаний транспортний засіб. (а.с.73-88).

Згідно Звіту № 03/08 про оцінку транспортного засобу, складеного 11 серпня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Апрайзер Груп» за заявою ОСОБА_2 ринкова вартість автомобіля BMW Х5 2008 року випуску на дату оцінки складає 389 904,77 гривень станом на 01 квітня 2013 року. (а.с.17).

Встановивши вказані обставини справи, суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 розпорядився спільним майном подружжя, а саме автомобілем марки BMW Х5 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 без згоди іншого співвласника ОСОБА_2, а тому відповідно до вимог ст..ст.65, 67,68, 70,71 Сімейного кодексу України обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 вартості автомобіля.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм Сімейного кодексу України і необхідність застосування до правовідносин сторін норм Цивільного кодексу України колегія суддів вважає необгрунтованими і такими, що не впливають на правильність рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи шлюб між сторонами розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Києва 29 листопада 2012 року.

Проте статтею 68 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Оскільки спірний автомобіль було знято з реєстрації ОСОБА_1 і перереєстровано на іншу фізичну - ОСОБА_3 13 квітня 2013 року, тобто до набрання законної сили рішенням суду, яким визначено частки сторін у праві власності на автомобіль по 1/2 частині за кожним, то автомобіль марки BMW Х5 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 на час його відчуження ОСОБА_1 залишився об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому на нього поширюються як положення ст..65, 68 Сімейного кодексу України щодо права подружжя на розпорядження майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та здійснення права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу так і положення ст..369 ЦК України, яка регулює здійснення права спільної сумісної власності.

Застосування судом положень Сімейного кодексу України до вказаних правовідносин не впливає на правильність рішення по суті.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Посилання апелянта на те, що позивач повинна була звертатись із позовом про визнання недійсним правочину щодо відчуження автомобіля підлягають відхиленню, оскільки відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею позовних вимог.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеллянта на недоведеність позивачем того, що відповідач відчужив спірний автомобіль підлягають відхиленню, оскільки суд обгрунтовано взяв до уваги крім пояснень позивача і письмові докази, а саме: лист Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в місті Києві від 22 грудня 2014 № 10/27228 та додані до нього копії облікових карток на транспортний засіб - автомобіль марки BMW Х5 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, які підтверджують зняття автомобіля з обліку для його реалізації та перереєстрацію автомобіля із ОСОБА_1 на ім.»я ОСОБА_3.

Не можуть враховуватись і посилання апелянта на те, що факт відчуження ним спільного майна автомобіля марки BMW Х5 2008 року випуску не підлягав доказуванню при розгляді цієї справи, оскільки вже був спростований рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2013 року у спорі між цими-ж сторонами про поділ майна.

Дійсно в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2013 року є посилання на надання оцінки довідці про зняття з реєстрації автомобіля BMW X5 2008 року випуску, № кузову ОСОБА_4 і суд зробив висновок, що автомобіль є спільною власністю сторін, а факт зняття його з реєстрації не підтверджує факт його відчуження.

Проте з врахуванням предмету позовних вимог вказана обставина не може враховуватись як така, що підлягає звільненню від доказування відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України.

Так, відповідно до п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМ України №1388 від 7 вересня 1998 року Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. (Абзац другий пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 637 від 19.04.99).

Такими документами можуть бути:

довідка-рахунок за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, видана суб'єктом підприємницької діяльності, який реалізує транспортний засіб; (Абзац четвертий пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 637 від 19.04.99)

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом 13.04.2013 року у реєстраційному підрозділі Державтоінспекції м.Вінниці автомобіль BMW X5 2008 року випуску, № кузову ОСОБА_4 був зареєстрований за ОСОБА_3 і до матеріалів реєстрації були долучені: довідка-рахунок ДПІ 748069 видана 12.04.2013 року ТОВ «Трансисгнал ОЛК» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САК 547807. (а.с.73).

Таким чином довідка-рахунок є передбаченим законом документом, який підтверджує факт відчуження автомобіля ОСОБА_1 і придбання цього транспортного засобу ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги на неповноту встановлених обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що не впливають на законність і обґрунтованість рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: