Справа № 728/823/15-ц Провадження № 22-ц/795/1469/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Костенко О. Ф. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.
при секретарі:Саповець Л.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Український страховий стандарт" на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Український страховий стандарт", - третя особа: ПАТ ''Дельта Банк'', про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08.06.2015року вимоги позову ОСОБА_5 було задоволено частково. Судом стягнуто з приватного акціонерного товариства „Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 16717грн. 07коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн., судовий збір в розмірі 217грн.69коп., а всього- 17934грн.76коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство „Страхова компанія ''Український страховий стандарт" просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено без дотримання норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що відповідно до п.19.1.7.договору страхування, у разі настання передбаченої цим договором події, яка призвела до збитків і може бути кваліфікована як страховий випадок,страхувальник зобов'язаний не пізніше 3 робочих днів заявити про це страховику шляхом надання письмового повідомлення про настання страхового випадку із зазначенням місця, часу настання страхового випадку. При цьому апелянт вказує, що позивач, в порушення умов укладеного договору, повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди на 6-й робочий день після її настання, у зв'язку з чим страховик правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування, про що було повідомлено позивача листом страховика від 24.02.2015року. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті не в повній мірі взято до уваги норми статей 16, 21, 26 Закону України „Про страхування", статей 979, 989, 991 ЦК України. Апелянт вказує, що між сторонами по справі існують договірні правовідносини, і в даному випадку невиконання позивачем вимог договору щодо своєчасного повідомлення про настання ДТП має наслідком відмову у виплаті страхового відшкодування.

В судове засідання апеляційного суду позивач, представники відповідача, третьої особи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.184-187), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали справи №728/58/15-п про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 27.02.2014року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Український страховий стандарт" і ОСОБА_5 було укладено договір №0114-2402-0151 добровільного страхування транспортного засобу-автомобіля „GEELY MK", державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску-2014,дійсна вартість-79900грн. терміном до 26.02.2015року(а.с.4-8).Предметом укладеного договору визначені майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та прикріпленим до нього ззовні і всередині додатковим обладнанням, зазначеними в пункті 3 цього договору. В договорі обрана програма страхування „Стандарт".

В п.6 вказаного договору добровільного страхування транспортного засобу визначені страхові ризики: ДТП; стихійні лиха та інші події; протиправні дії третіх осіб; незаконне заволодіння транспортним засобом. За ризиком „ДТП" (п.6.1.) визначена безумовна франшиза в розмірі 1,0% від страхової суми. Також визначені умови виплати страхового відшкодування - без урахування експлуатаційного зносу. Порядок та умови сплати страхового платежу- одноразово до 27.02.2014 року в сумі 6208 грн. 23 коп.

Страхові ризики і страхові випадки визначені сторонами у п.18 зазначеного договору добровільного страхування транспортного засобу від 27.02.2014 року. Відповідно до п.18.1. укладеного договору, страховими ризиками за цим договором є позначені в п.6 розділу 1 договору позначкою "V" ризики пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу в цілому або окремих його деталей, частин та застрахованого додаткового обладнання внаслідок: 18.1.1. дорожньо-транспортної пригоди (ризик „ДТП").

Судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що відповідно до норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, страховий випадок-це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 08.01.2015 року, близько 09.00 години, в м.Бахмачі, Чернігівської області, на перехресті вулиць З.Космодем'янської-Привокзальна, ОСОБА_6, керуючи автомобілем ВАЗ-21154, державний номерний знак НОМЕР_2, виконав поворот так, що при виїзді з перехрестя проїздних частин дороги автомобіль опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем позивача „GEELY MK", державний номерний знак НОМЕР_1. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.10.5 Правил дорожнього руху України. Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.01.2015року ОСОБА_6 було визнано винним у вичненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, і йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили (а.с.11).

В результаті вказаної ДТП в автомобілі позивача було розбито: передній бампер, передній лівий ходовий вогонь; деформовано переднє ліве крило, малися подряпини передньої лівої фари, що підтверджується додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ№068997, який міститься в матеріалах справи №728/58/15-п про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.191 зворот цивільної справи).

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу (а.с.4-8), зокрема п.19.1.договору, у разі настання передбаченої цим договором події, яка призвела до збитків і може бути кваліфікована як страховий випадок, страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика за телефоном 0 800 50 16 34 про настання події безпосередньо з місця події (п.19.1.5.договору); після настання страхового випадку не пізніше 3 робочих днів заявити про це страховику шляхом надання письмового повідомлення про настання страхового випадку за формою, встановленою страховиком, із зазначенням місця, часу настання та опису обставин настання страхового випадку та надати можливість страховику або представнику страховика впродовж 7 робочих днів провести огляд пошкодженого транспортного засобу (п.19.1.7.договору).

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено, що на виконання п.19.укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу, які регламентують дії страхувальника при настанні страхового випадку, позивач про настання ДТП повідомив ВДАІ Бахмацького РВ УМВС, дочекався працівників ВДАІ, отримав від них довідку про ДТП, надав письмові пояснення щодо обставин ДТП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6, підписав схему ДТП і дані про пошкодження автомобілів, які підтверджують факт настання, час і обставини події. Також позивач повідомив відповідача (страховика) 08.01.2015року за телефоном НОМЕР_3 про настання події безпосередньо з місця події, що узгоджується з матеріалами справи (а.с.147,148). З письмовим повідомленням про настання страхового випадку позивач звернувся до відповідача 16.01.2015року (а.с.24), тобто, на 6 робочий день після настання ДТП. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду даної справи, 08.01.2015року позивач звернувся із письмовою заявою про настання страхового випадку до ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія", в якому була застрахована цивільна відповідальність особи, винної у ДТП-ОСОБА_6. (а.с.12).

По справі встановлено, що як відповідач, так і страховик винної в ДТП особи-ОСОБА_6. відмовились виплачувати позивачу страхове відшкодування (а.с. 24,41).

Виходячи з норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що в тому випадку, коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто, якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могла вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування.

За даних обставин суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог заявленого позову ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Український страховий стандарт" про стягнення страхового відшкодування. Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, оскільки, як вказує апелянт, позивач здійснив письмове повідомлення страховика про ДТП з порушенням терміну, встановленого п.19.1.7.договором страхування, а саме, на 6 робочий день після настання ДТП, хоча умовами договору таке письмове повідомлення повинно бути вчинено після настання страхового випадку не пізніше 3 робочих днів, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки відповідно до норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто, якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могла вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування. Всупереч приписам статті 60 ЦПК України, яка регламентує обов'язки доказування і подання доказів, відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів відносно того, що несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ДТП, яке відбулося 08.01.2015року за участю позивача, страховим випадком, тобто, відповідачем не доведено, що відсутність у страховика відомостей про вказані обставини могла вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування. Відповідно до приписів ч.1,ч.4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні даного спору по суті, а також доводи апелянта відносно того, що суд не взяв до уваги умови укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до приписів ч.4 статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент розгляду справи судом першої інстанції ні відповідач, ні страхова компанія ПрАТ''СТ''Гарантія'', в якій була застрахова цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи-ОСОБА_6., ні сама винна у вчиненні ДТП особа-ОСОБА_6. не відшкодували позивачу шкоду, спричинену в результаті ДТП.

В ході розгляду даної справи судом було встановлено і вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, що на відновлення пошкодженого в результаті ДТП автомобіля „GEELY" позивачем були витрачені кошти, які були ним сплачені ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" „Автоінвестстрой-Чернігів" відповідно до фіскального чеку від 26.02.2015року (а.с.14) в сумі 17516 грн. 07коп. Зазначена сума була сплачена позивачем відповідно до акту виконаних робіт №W, від 26.02.2015року на підставі наряду-замовлення №W від 26.02.2015року (а.с. 15).

Відповідно до приписів статті 9 Закону України „Про страхування", страхове відшкодування-це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з п.21.1.договору добровільного страхування транспортного засобу, укладеного між сторонами, виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами цього договору, з урахуванням умов обраної в п.4 розділу 1 цього Договору програми страхування. В даному випаду була обрана програма страхування „Стандарт" (п.4.укладеного між сторонами договору). За ризиком ''ДТП'' розмір безумовної франшизи складає 1,0% від страхової суми (п.11.1укладеного договору), що становить 799грн. (79 900грн.-страхова сума (п.7 укладеного договору) х 1,0%). За даних обставин судом першої інстанції обгрунтовано визначена сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача і становить: 17516 грн. 07 коп. - 799 грн. = 16 717 грн. 07 коп.

Судом першої інстанції також обгрунтовано, з врахуванням приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи часткове задоволення заявлених позовних вимог, стягнуто з відповідача на користь позивача 217грн. 69коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат позивачем по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви (а.с.1).

З врахуванням приписів ч.3 п.2 статті 79 ЦПК України, статті 1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", п.47,п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014року №10 „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", матеріалів справи, судом першої інстанції обгрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Український страховий стандарт" відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: