Справа № 307/2702/15-ц
Провадження № 2/307/1582/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де треті особи Тячівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, де треті особи Тячівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначив, що його батько ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 3 листопада 2003 року придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.25 га., що розташована по вулиці Подішор Дібрівської сільської ради. Однак з невідомих йому причин цей договір батько в органах державної реєстрації не зареєстрував.

27 лютого 2011 року його батько помер і після його смерті відкрилася спадщину на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги є він та його мати ОСОБА_5, яка відмовилася від спадщини. А він спадщину прийняв, так як на день смерті батька проживав разом з ним. Однак відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджає йому в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку.

А тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0.25 га., що розташована по вулиці Подішор Дібрівської сільської ради Тячівського району.

Позивач і його представник в судове засідання не зявилися, так як згідно до поданої письмової заяви просили розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та треті особи представник Тячівської держнотконтори, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 при житті на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3 листопада 2003 року придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.25 га., яка розташована по вулиці Подішор Дібрівської сільської ради Тячівського району, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1V-ЗК № 041710, виданому 2 липня 2003 року( а.с.4-5).

27 лютого 2011 року ОСОБА_4 помер, що стверджується даними його актового запису про смерть і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с.6).

Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину, однак відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджав йому в оформленні спадщини в нотаріальному порядку( а.с. 7).

У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підстав міни, оренди , дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважають набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4, який помер 27.02.2011 року , при житті на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3 листопада 2003 року придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.25 га., яка розташована по вулиці Подішор Дібрівської сільської ради Тячівського району, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1V-ЗК № 041710, виданому 2 липня 2003 року, і позивач як спадкоємець першої черги прийняв спадщину, суд вважає , що урахуванням норм ст.ст. 1216 , 1217 , 1222 , 1223 , 1268 ЦК України невизнане право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215 ЦПК України , ст.ст. 328 , 1216 , 1217 , 1222 , 1223 , 1268 ЦК України , ст. 131 ч.1 ЗК України , суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 України, право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 0.25 га., яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3 листопада 2003 року, укладеного з ОСОБА_2 і розташована по вулиці Подішор Дібрівської сільської ради Тячівського району, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1V-ЗК № 041710, виданому 2 липня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман