Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4237/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

01 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого-судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради , Публічне акціонерне товариство "Черкасигаз" про встановлення факту протиправної поведінки відповідачів, визнання поважними причини тимчасової відсутності за місцем проживання , усунення перешкод у здійсненні права користування житлом ,відновлення системи опалення, встановлення особистого сервітуту щодо користування приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради , Публічне акціонерне товариство "Черкасигаз" про встановлення факту протиправної поведінки відповідачів, визнання поважними причини тимчасової відсутності за місцем проживання , усунення перешкод у здійсненні права користування житлом ,відновлення системи опалення, встановлення особистого сервітуту щодо користування приміщенням, вказуючи ,що 01.07.2008 року позивача баба - ОСОБА_8 заповіла йому все своє майно. До цього часу він проживав як член сім'ї в 1/2 спірній частині садиби, на 5/12 часток якої зараз незаконно претендує ОСОБА_9 з сім'єю. На підставі ч. 1 ст. 405 ЦК Укра їни набув право особистого сервітуту, тобто право користування чужим нерухомим май ном.

Перед смертю баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., дядько - ОСОБА_10 здійснив самовільне перепланування цієї 1/2 спірної частини будинку з порушенням чинного законодавства, зокрема ч.3 ст. 364, ст. 369, ст. 370 ЦК України; ст.ст. 100, 152 ЖК УРСР; наказу №76 Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. Без отримання будівельного паспорту, без висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, без технічного висновку про від повідність виконання робіт будівельним нормам і правилам, без дозволу виконкому Чер каської міської ради.

Приміщення, які він виділив для проживання йому, його синові, брату і мамі, скла-лається з кімнати площею 8,6 м з вікном, прохідної кімнати площею 7,6 м без природно го освітлення і тамбура площею 8,2 м2, які по будівельних, сантехнічних і пожежних нор ах не придатні для проживання. Тобто придатною для проживання в силу вимог ст.ст. 379, 380 ЦК України є лише одна кімната площею 8,6 м2. Відповідно до ст. 50 ЖК України жиле приміщення має бути благоустроєним, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за 9 років.

І це є першою поважною причиною для тимчасового не проживання в будинку нього і сина, тому що одночасне проживання в одній кімнаті осіб різної статті (мати, син та онук) є для цього перешкодою.

Газовий котел і плита залишились в іншій частині спірної 1/2 частини будинку, вхідні двері до якої 01.11.2008р. замінив зять ОСОБА_9 - ОСОБА_6, тим самим позбави вши їх нормальних умов життя. Ключі нам не передав, що свідчить про сплановане сім'ю ОСОБА_9 намагання позбавити їх права користування житловими приміщення ми.

Протягом опалювального сезону 2008 - 2009 pp. зять ОСОБА_9, її дочка - ОСОБА_12, чоловік - ОСОБА_4 і свекруха - ОСОБА_5 постійно перекривали газ, через що в приміщеннях було холодно, 09.03.2009р. зять ОСОБА_9 - ОСОБА_6 відключив газовий котел повністю. До цього часу 1/2 спірна частина будинку не опа люється. Докази: копії квитанцій з показниками газового лічильника на 01.07.2009р. і на 01.12.2013р.

Самостійно встановити опалення у виділеній їм для проживання частині будинку він не взмозі, тому що ця частина є спільною сумісною власністю між мамою - ОСОБА_13 і ОСОБА_14. яка з часу обдарування не проживає в будинку і де знаходиться йому не відомо.

Також в спірній частині будинку не проживають і члени її сім'ї. Доказ: копії квитан ції на оплату за електроенергію за 2012 і 2013 p. Ст. 29 ЦКУ надає громадянам право мати кілька місць проживання, а місцем прожи вання є житловий будинок, придатний для проживання в ньому, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа вільна у виборі місць про живання відповідно ст. 310 ЦКУ.

Тому з 2009 року він змушений тимчасово перебувати в родичів, друзів, знайомих в приміщеннях зі зручностями. Своє майно з 1/2 спірної частини будинку він не перевозив.

За 5 років 1/2 спірна частина будинку стала непридатною для постійного проживання. Тому що відбулося псування і пошкодження стін, підлоги грибком, пліснявою. Доказ: ак ти обстежень за 2008-2013 p. П'ятирічне не опалювання відповідачами приміщень при звело до початку руйнування будинку. За цей час відповідачі не робили поточного ремон ту, що теж привело до псування житла. Доказ: фото 1-14, 25, 27-35.

Згідно ст. 151. ст. 177 ЖК України усі громадяни зобов'язані забезпечувати схорон ність приміщень, бережно ставитись до обладнання, провадити за свій рахунок поточний, капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до ст.ст. 6 і 10 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення признача ються для постійного проживання громадян. Громадяни повинні дбайливо ставитися до будинку, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Натомість сім'я ОСОБА_9 використовує жилі приміщення як склад непотрібних речей. Таке безго сподарне утримання житла свідчить про зловживання ОСОБА_9 правом власника і використання власності на шкоду правам громадян. Доказ: фото 15-20, 36.Відповідно до ст. 383 ЦК України і ст. 150 ЖКУ УРСР власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім'ї, ін ших осіб і не має права використовувати його для промислових потреб. Вищевикладене можуть посвідчити громадяни ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17Такі протиправні дії відповідачів, їх протиправна поведінка, що носять системний характер, свідчать про навмисне завдання шкоди його сім'ї, про порушення наших прав на комфортні умови проживання, недодержання моральних засад суспільства.

Внаслідок створених відповідачами перешкод та їх неправомірних, незаконних дій він і його син позбавлені охоронюваного законом права на користування житловими примі щеннями 1/2 спірної частини будинку.

І це є другою поважною причиною їхнього тимчасового не проживання в будинку, що підтверджується приписами абз.1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами житлового кодексу Укра їни". А відповідно до п. 2 ст. 12 ЦКУ нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення.

Створені відповідачами перешкоди в користуванні жилим будинком повинні бути ними усунені.

Він і його син, як члени сім'ї колишнього власника 1/3 спірної частини будинку - ОСОБА_18 та теперішнього власника 1/6 частини - ОСОБА_13 мають право на підставі особистого сервітуту користуватися даним жит лом. Згідно ст. 9 ЖКУ ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням. А задовольнити свою потребу в користуванні інакше як установленням сервітуту щодо нерухомого майна, а саме: користуватися кухнею і коридором, що веде до неї, не може. Відповідно до ст. 39 ЦКУвін є законним представником ОСОБА_2. Договори дарування, в результаті яких ОСОБА_9 стала власницею 5/12 частин житлового будинку є нікчемними та недійсними на підставах, встановлених законом. Просить суд встановити факт наявності протиправної поведінки відповідачів, щодо обов'язку вико ристовувати житлове приміщення за призначенням, і визнати її неправомірною;притягнути до відповідальності відповідачів за недодержання ними при здійсненні своїх прав вимог, встановлених частинами 2-4,6 ст.13 ЦК України;визнати причини його та малолітнього ОСОБА_2 тимчасової відсутності за місцем проживання поважними та продовжити їм строк відсутності за мі сцем проживання до відновлення відповідачами системи опалення і усунення перешкод в користування підсобними приміщеннями (кухнею, коридором) в 1/2 спірній частині будин ку по АДРЕСА_1;зобов'язати відповідачів відновити систему опалення 1/2 частині спірного будинку по АДРЕСА_1; постановити рішення суду про безоплатний особистий сервітут на користь ОСОБА_20 щодо права користування приміщеннями 1/2 спірної частини бу динку по АДРЕСА_1, а саме: кухнею з газовою плитою, та ко ридором для проходу на кухню, позначені в технічному паспорті літерами: 2-1. 2-2; зобов'язати відповідачів не перешкоджати мені користуватися підсобними примі щеннями (кухнею, коридором) в 1/2 спірній частині житлового будинку по АДРЕСА_1;стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В судовому засіданні позивач в інтересах малолітнього ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі , зазначив ,що як була жива баба ОСОБА_8 він користувався ? домоволодіння ,в тому числі і спірними приміщеннями, а в даний час не може, оскільки відповідачі замінили вхідні двері до частини будинку.( арк.спр.38-40 том.1.)

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_13 позов підтримала ,просила його задовольнити , суду пояснила ,що відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу ,а саме права на місце проживання. Це право нерозривно пов"язане з володінням, користуванням чужою власністю,чужим житлом,якщо не має власності. Позивач та його малолітні сини мають право займати житло,тобто володіти та користуватися в ? спірній частині будинку АДРЕСА_1,як члени сім"ї на основі кровного споріднення ОСОБА_11(діда) і прадіда),якому була виділена земельна ділянка під будівництво цієї частини і належала 1/6 частина будинку,не виділена в натурі. Як члени сім"ї на основі кровного споріднення ОСОБА_8(баби та прабаби),якій належала 1/3 частини будинку,теж не виділені в натурі. Позивач до 01.11.2008 року фактично володів і користувався всіма приміщеннями ? спірної частини будинку,яка належала ОСОБА_10,ОСОБА_8,ОСОБА_13. Співвласники житла претензій не пред"являли,довгий час обходилися без нього,зацікавленості не виявили,до суду з вимогами про витребування майна не зверталися. Житлові кімнати відповідно до норм ДБН вони не можуть бути прохідними та повинні мати природне освітлення,придатною для проживання є лише одна кімната №3-3, а тому причиною відсутності позивача за місцем проживання є поважною ,оскільки не допускається заселення однієї кімнати особам різної статті,старшими за 9 років. ОСОБА_3 дає вказівку відповідачу ОСОБА_6 замінити вхідні двері в будинок, бо не хоче ,щоб позивач,як член сім"ї іншого співвласника та члени його сім"ї користувалися газовою плитою для приготовлення їжі та газовим котлом для обігріву приміщень. Вона вважає що такі дії спрямовані на порушення прав позивача та членів його сім"ї на комфортні умови проживання ,тому що в ? спірній частині будинку вони проживали у комфортних умовах і усим користувалися. Оскільки ОСОБА_10 залишив в 1/3 спірній частині будинку,користуванням якого позивачеві та членам його сім"ї перешкоджають відповідачі,голі стіни та меблі,то об"єктивної причини для такої протиправної поведінки відповідачів не було. Відповідачка ОСОБА_3 дає вказівку відповідачу ОСОБА_6 розібрати і спалити добротний дерев"яний сарай,яким користувався позивач і члени його сім"ї, ОСОБА_6 виконав вказівку власника,але такі дії відповідачів ОСОБА_22 та ОСОБА_6 свідчать про наміри завдати шкоди іншим особам і про зловживання правом власника та члена її сім"ї. Зловживання правом в інших формах відповідачів ОСОБА_3 ,ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7,а саме регулювання споживання газу для опалення 66,6кв.м ? спірної частини будинку в сторону зменшення, а це свідчить про те що відповідачі не збиралися жити в будинку і не живуть. Використовують жилі приміщення не за призначенням,для промислових потреб, як склад непотрібних речей, які то привозять,то вивозять. Вона як член сім"ї позивача і його представник за дорученням бачила ,як ОСОБА_4, ОСОБА_23 та ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 парами в період з грудня 2009 року і протягом січня-лютого 2009 року приходили в ? спірну частину будинку і прикручували та підкручували газ. З ОСОБА_6 і ОСОБА_7В вона особисто розмовляла на початку грудня 2008 року. Відповідачі обливали брудом,обріхували позивача та членів його сім"ї,свідчить про те ,що вони усвідомлювали протиправність своїх дій і неправомірної поведінки,які носять системний характер,створені ними перешкоди для користування житловими приміщеннями,а тому є поважною причиною не проживання позивача у будинку. В судовому засіданні відповідачі під час допиту їх як ,свідків не надали доказів правомірності своїх протиправних дій та поведінки та не надали суду доказів того,що відключили вони споживання газу,через заборгованість за спожитий газ представника позивача члена його сім"ї ОСОБА_13 В договорі дарування 5/12 частин будинку від ОСОБА_24 ОСОБА_22 не зазначено ,що він дарує їй і систему опалення ,яка охоплює всю ? спірну частину будинку,газову плиту та котли АГВ. Тому вважає ,що відповідачі самовільно відключивши газ від системи опалення,такими діями порушили право позивача ,членів сім"ї позивача на комфортні умови проживання.(арк.спр.22-25,102-106 том.2).

Представник відповідача адвокат Фатенко В.Ю. позов не визнав та суду пояснив ,що згідно з нормою ст. 319 ЦКвласник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону. Тому зберігання особистих речей в житловому приміщенні не суперечить закону.Як вбачається з домової книги, виданої на ім'я співвласника домоволодіння ОСОБА_13 її син (позивач) ОСОБА_1 та онук ОСОБА_26 зареєстровані як члени її сім'ї на 1/12 частині будинку. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином питання користування житлом у разі відсутності ОСОБА_27 та ОСОБА_2 понад один рік повинне вирішуватися ними з власником якому належить це житло - ОСОБА_13. Вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_28 до цього спору не мають жодного відношення.Крім цього, відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється саме співвласниками за їх згодою, а не членами їх сімей.Позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_26 не мають права звертатися до суду з вимогою про зобов'язання відповідачів відновити систему опалення ? частини будинку по АДРЕСА_1 оскільки це стосується майна, власниками якого вони не являються, і відповідно не мають на це цивільного права. Як зазначалося неодноразово в судових засіданнях та підтверджено безпосередньо позивачем та представником позивача ОСОБА_13, відключення газового котла відбулося через те, що ОСОБА_13, мати позивача і співвласник будинку, відмовилася у 2009 році сплачувати за використаний газ для опалювання, чим порушила вимоги ст. 360 Цивільного кодексу України. Крім цього відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246 .Відповідно до положень пункту 4 Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. У разі коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі,до спільної згоди щодо укладання договору на постачання газу співвласниками не досягнуто. Відповідно до ч.1ст.405 ЦК України ОСОБА_1 і ОСОБА_26 втратили право на проживання як члени сім'ї баби ОСОБА_8 з моменту дарування нею 5/12 часток домоволодіння ОСОБА_10. Станом на момент розгляду справи, ОСОБА_1 і ОСОБА_26 мають право користуватися житловими приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 виключно в обсязі, яким користується член їхньої сім'ї ОСОБА_13 - баба ОСОБА_2 та мати ОСОБА_27. Оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_26 не є членами сім'ї ОСОБА_3,то вони відповідно до законодавства не мають право користуватися приміщеннями, які використовує вона в будинку АДРЕСА_1. Просив стягнути судові витрати у виді витрат на правову допомогу, у розмірі 2500,00 грн. на користь ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав суду пояснив що позивачі ніякого відношення не мають до спірних приміщень,газове обладнання знаходиться в не робочому стані в спірних приміщенях, газ відімкнено та опломбовано. ОСОБА_3 5/12 частини будинку подаровано ,він є членом сім"ї власника , до газу ніхто не втручався,нічого не підкручував, в одному дворі небезпечно знаходитися з ОСОБА_13,поки не буде розділено домоволодіння в натурі.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала,суду пояснила ОСОБА_13 та члени її сім"ї не мають ніякого відношення до її частини будинку ,оскільки вона є власником 5/12 частини і позивачі не є її членами сім"ї.

ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася ,хоч і була належним чином повідомленна ,про час ,місце дату розгляду справи,причини неявки за станом здоров"я ,являється інвалідом 1 групи.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав та суду пояснив,що газ відімкнено,через несплату співвласником ОСОБА_13 коштів за спожитий газ.

Відповідач ОСОБА_7 в судові засідання не з"являлася ,будучи належним чином повідомлена ,про час ,місце ,дату розгляду справи ,оскільки має двоє малолітніх дітей,але по наполегливому клопотанню ОСОБА_13 була допитана в якості свідка ,яка суду пояснила ,що ОСОБА_13 перешкоджає користуватися належною частиною домоволодіння та були випадки користування спірними приміщеннями ОСОБА_13 без згоди ОСОБА_3 , в зв"язку з чим були замінені вхідні двері до своєї частини будинку.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив ,що ОСОБА_3 5/12 частини будинку подаровано ,він є членом сім"ї власника ,що хоче там і робить ,до газу ніхто не втручався,нічого не підкручував,все на вірьовках ,в неналежному стані , в одному дворі небензпечно знаходитися з представником позивача.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила ,що вона є власником 5/12 частини будинку, користватися своїм майном не може через конфлікти з ОСОБА_13,після набуття права власності був прибраний з двору сарай ,оскільки він упав,двері до своє частини замінила ,оскільки вони були старі.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила ,що одного разу прийшли в свою частину будинку ,були двері відкриті ,сидить ОСОБА_13 та вижимає сок,в чужому приміщенні,тому були двері замінені. Вона не могла фізично підкручувати газ,не брала участь в перекритті газу в 1 /2 частини будинку . В одному домоволодінні з ОСОБА_13 знаходитись не можна,переживає за своїх дітей.

Орган опіки та піклування ЧМР за довіреністю ОСОБА_30, суду пояснила ,що члені сім"ї власника користуються правами на рівні з власником, в 1/12 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_26 29.10.2008 року та на сьогодні є користувачем жилого приміщення. В даному приміщенні немає зручностей,води , газовового приладдя на якому готувати їжу,одна кімната без вікон,сиро та холодно , тому дитині в таких умовах неможливо проживати , підтримують п.3 позовних вимог частково- визнати причини ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 тимчасової відсутності за місцем проживання поважними .Інші позовні вимоги вирішити на розсуд суду.

Представник ПАТ Черкасигаз за довіреністю ОСОБА_20 суду пояснила ,що відповідно до вимог п.4 Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання ,що укладається між ним та газопостачальником підприємством відповідно до типового договору ,затвердженого у встановленому порядку. Коли об"єкт споживача перебуває у власності (користуванні)кількох осіб,укладається один Договір з одним із співвласників(користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів)про що робиться відмітка в Договорі. Але оскільки відсутність порозуміння між співвласниками будинків за адресою АДРЕСА_1, ПАТ "Черкасигаз" вбачає вирішення даного спору лише шляхом виділення в натурі часток житлового будинку.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила ,що ОСОБА_8 знає 40 років, коли вона захворіла постійно допомагала, на базар ходити, то їсти принести. Коли сильно захворіла старший син ОСОБА_31 почав телефонувати їй в ночі по два по три за ніч , щоб вона йшла та допомогла бабі ОСОБА_8 встати з підлоги . З часом ОСОБА_13 сказала своїй матері ,що в тому випадку якщо до неї буде хтось приходити ,вона перестане її кормити. Бували такі випадки, що ОСОБА_19 закривала ОСОБА_8 дома одну на цілей день і не залишала нічого поїсти. Кормили бабу вона і ОСОБА_3 . Від них з часом надійшла пропозиція про те, щоб вона доглянула ОСОБА_8,а в замін отримала будинок, але вона відмовилась. Потім ОСОБА_8. зробила заповіт на позивача ОСОБА_1, але через деякий час викликала свого сина і зробила на нього чи заповіт чи договір дарування. Коли баба ОСОБА_8 була жива вона постійно чула крики з будинку. Що стосується перешкод в користуванні будинком з ОСОБА_3 не бачила лише чула про таке. ОСОБА_3 не можуть зайти у двір,оскільки ОСОБА_13 без крику не пускає. ОСОБА_10 приїхав щоб доглядати за матір'ю,вона чула як ОСОБА_31 знущався над ОСОБА_8 бив її по голові. ОСОБА_8 любила лише ОСОБА_1, а ОСОБА_19 і ОСОБА_31 боялася і жила останній час в літній хаті оскільки , вони обіжали її. ОСОБА_3 дала плитку, у сусідів син купив холодильник та спіральну машинку. В 2008 році бачила ОСОБА_1 коли він приходив до будинку .Перший рік після смерті ОСОБА_8 отоплення було ,але потім його відключили, так як багато газу йшло на отоплення. Коли ОСОБА_8 стало погано ,положила вона її в больницю ОСОБА_13 до неї ні разу не прийшла,врач телефонував до неї вранці ,які необхідно лікарства купити, ОСОБА_8 померла ходячою, бачила її за день до смерті,якби вона не допомагала ,вона померла б 20 років назад. Після смерті ОСОБА_8 в домоволодінні не була.

Заслухавши пояснення позивача ,представника позивача за довіреністю ОСОБА_13, відповідачку ОСОБА_3,її адвоката за договором ОСОБА_32,відповідача ОСОБА_4,ОСОБА_6,свідків ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_7,третіх осіб: представник ПАТ Черкасигаз за довіреністю ОСОБА_20 ,представник органу опіки та піклування за довіреністю ОСОБА_30, свідка ОСОБА_15 дослідивши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено ,що ОСОБА_13 , належить на праві приватної власності 1/12 частина домоволодіння , ОСОБА_3 5/12 частини домоволодіння, ОСОБА_33 належить ? частини домоволодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_13 користується приміщеннями будинку №№ 3-1 - 3-3, та вважає що площа є значно меншою та не відповідає розміру ідеальної частки 1/12, є власницею на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого держнотконторою 19.05.1982р.№1-152.

ОСОБА_3 30 жовтня 2008 року набула у власність 5/12 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини будинку від 30.10.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А., зареєстровано в реєстрі за № 7444 (арк.спр.115-116 т.1). Домоволодіння складається з жилого будинку з прибудовами Літ-"А-І", житловою площею 73,6м2; погреба Літ.-"Б"; погреба Літ.- "Д"; літньої кухні Літ.-"В"; вбиральні Літ.-"Г"; літньої кухні Літ.-"Е"; вбиральні Літ.-"Ж"; гаража Літ.-"З"; сараю Літ."И"; бані Літ.-"К"; сараю Літ.-"Л"; замощення Літ."І"; замощення Літ."ІІ"; огорожі № 1-5, 8-10; водо колонки 6,7.Фактичний стан користування житловим будинком склався наступним чином:

ОСОБА_3 користується приміщеннями №№ 2-1 - 2-5 будинку, загальною площею 42,3м2, та вважає їх меншими від розміру ідеальної частки 5/12 ;

Позивач ОСОБА_1 та позивача син ОСОБА_26 є відповідно сином і онуком співвласниці домоволодіння ОСОБА_13 та згідно даних домової книги (арк.спр.178,179 том.1 ) зареєстровані в 1/12 частині ,що знаходиться в користуванні ОСОБА_13

ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7 є членами сім"ї відповідачки ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Стосовно права членів сім'ї власника помешкання на користування ним чинним є правило частини першої статті 405 ЦК, що передбачає визначення власником житлових приміщень, які мають право займати члени сім'ї.

Відповідно до статті 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_10,син ОСОБА_8 ,брат ОСОБА_13, за життя матері ОСОБА_8, виділив для проживання позивачу, його синові, брату та ОСОБА_13,приміщення,які складаються з кімнати площею 8,6 м з вікном, прохідної кімнати площею 7,6 м без природно го освітлення і тамбура площею 8,2 м2, які по будівельних, сантехнічних і пожежних нор ах не придатні для проживання,як зазначає позивач в позові з чим сторони на той час погодилися.

Відповідно до аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховний Суд України зазначив, що відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: N 6-10723св08, N 6-2778св08, N 6-55662св10, абз. 23 розділу "Усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК)" право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.

А тому чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Тому суд вражає що ОСОБА_1 і ОСОБА_26 втратили право на проживання як члени сім'ї баби ОСОБА_8 з моменту дарування нею 5/12 часток домоволодіння ОСОБА_10.

На теперішній час, ОСОБА_1 і ОСОБА_26 мають право користуватися житловими приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 виключно в межах, яких користується ОСОБА_13 - баба ОСОБА_2 та мати ОСОБА_27. Позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_26 не є членами сім'ї ОСОБА_3, а тому вони відповідно до законодавства не мають право користуватися приміщеннями, які ОСОБА_3 використовує в будинку АДРЕСА_1 та позивач, має право визначати умови свого проживання лише з співвласницею домоволодіння ОСОБА_13, членом сім'ї якої він є.

Також суд зазначає ,що позивач не наділений правом,як член сім"ї власника звернення до суду з позовом про врегулювання будь-якого спору, що виник між співвласниками домоволодіння оскільки таке право пов'язане з правом власності на домоволодіння.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється саме співвласниками за їх згодою, а не членами їх сімей.

Позивач звернувся до суду з вимогою про зобов'язання відповідачів відновити систему опалення ? частини будинку по АДРЕСА_1 оскільки це стосується майна, власниками якого вони не являються, і відповідно не мають на це цивільного права. Позовні вимоги про зобов'язання відповідачів відновити систему опалення ? частини будинку по АДРЕСА_1 позивач обґрунтовує відключенням газового опалювального котла, який знаходиться в приміщенні відповідачки ОСОБА_3. Як встановлено в судовому засіданні, відключення газового котла відбулося через те, що ОСОБА_13, мати позивача і співвласник будинку, відмовилася у 2009 році сплачувати за використаний газ для опалювання, в домоволодінні газовий котел застарілої моделі, а тому суд вважає що порушуються вимоги ст. 360 ЦК України, оскільки співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246 у разі коли об"єкт споживача перебуває у власності (користуванні)кількох осіб укладається один договір про надання населенню послуг з газопостачання з одним із співвласників(користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників(користувачів),про що робиться відмітка в договорі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України ,співвласник має право на виділ в натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч.1ст.367 ЦК України ,майно ,що є у спільній частковій власності ,може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до положень пункту 4 Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Відповідно до листа ПАТ "Черкасигаз" від 09.09.2014 року №358/29-14 (арк.спр.148 том.2) зазначено ,що відповідно до Акту №1592-П від 01.09.20144 року складеного представниками ПАТ "Черкасигаз" за даною адресою особовий рахунок №2829 відкрито на ОСОБА_8, з приводу переоформлення газифікації(переоформлення рахунку) ніхто не звертався. При виїзді було виявлено ,що показники лічильника обліку газу "САМГАЗ G-4 НОМЕР_1 2007 року випуску залишились незмінними з березня 2009 року ,що свідчить про те ,що газовими приладами за даною адресою споживач не користується. При неодноразових виїздах представника ПАТ "Черкасигаз" за адресою : АДРЕСА_1 ,споживачі були відсутні,а отже газові прилади знаходяться довгий час без нагляду,що є порушенням Правил безпеки газопостачання. В акті №1592-П від 01.09.2014 року (арк.спр.149том.1) працівниками ПАТ "Черкасигаз" зазначено,що кран перед газовим лічильником перекрито та опломбовано пломбою №90420895 за порушення Правил безпеки системи газопостачання.

А тому ,як зазначає в своєму листі ПАТ "Черкасигаз" (том.2арк.спр.85) відсутність порозуміння між співвласниками будинків за адресою АДРЕСА_1 ПАТ "Черкасигаз" вбачає вирішення даного спору лише шляхом виділення в натурі часток житлового будинку, адже за умови відновлення газопостачання шляхом укладення Договору за наявності письмової згоди не виключає можливості повторного конфлікту між співвласниками,що здійснюватиме перешкоди в технічному обслуговуванні газового обладнання і порушення вимог договору.

Крім того в судовому засіданні встановлено ,що укласти новий договір про газопостачання власники не мають змоги, не можуть дійти згоди щодо користування приміщеннями ,в яких знаходиться газове обладнання.

Таким чином, відповідно до ч. 13 п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 " Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", статті 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Тобто права позивача ОСОБА_27 та його сина ОСОБА_2, як членів сім'ї співвласника будинку ОСОБА_13, на користування будинком та обсяг цих прав є похідними від наявності та обсягу відповідних прав у ОСОБА_13

Оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_26 не є членами сім"ї ОСОБА_3,тому вони відповідно до законодавства не мають право користуватися приміщеннями, які вона використовує в будинку АДРЕСА_1,а тому позовна вимога про встановлення сервітуту також не підлягає до задоволення,оскільки позивач має право користуватися лише тими приміщеннями, якими користується співвласник - член його сім'ї ОСОБА_13.

З огляду на вищевикладене суд вважає , що позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_26,як члени сім"ї власника ОСОБА_13 ,якій належить 1/12 частини будинку по пров.Вергунівському 25 не наділені правом звернення до суду,як член сім"ї власника з вимогою про зобов'язання відповідачів відновити систему опалення ? частини будинку по АДРЕСА_1 ,оскільки не є співвласниками домоволодіння і тому відповідно не наділені цивільним правом на здійснення права спільної часткової власності на домоволодіння ,даним правом наділена співвласник ОСОБА_13

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_2,21.03.2008 року ,який затверджений начальником служби у справах дітей В.М. Вічкань ,від 30 червня 2009 року ,комісією в складі провідного спеціаліста служби у справах дітей Придніпровського РВК Зубалій Н.А.,головного спеціаліста Трофімоврї Н.П.,провідного спеціаліста відділу соціальних гарантій - Тараненко Т.В.,проведено у зв"язку з заявою ОСОБА_13 ,обстеження умов проживання за адресою м. Черкаси , пров.Вергунівський 25, зазначено ,що на момент приходу комісії у зв"язку з переплануванням будинку не створено умов для проживання малолітнього. Зі слів ОСОБА_13 у зв"язку з незадовільними технічними і побутовими умовами малолітній ОСОБА_26 проживає за адресою АДРЕСА_2. Відповідно до висновку комісії у будинку не створено належних умов для проживання ,розвитку та навчання малолітнього ОСОБА_2.(том.1.арк.спр.67)

Також відповідно до акту від 13.01.2014 року,який затверджений начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради С.О.Шишлюк,зазначено ,що спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради Постелюк Т.А.,ОСОБА_36 на підставі заяви ОСОБА_1 проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1,зазначено що житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку ,складається з 2 кімнат,веранди,що використовується ,як кухня ,без освітлення. Умови проживання ,встановлено : 1/2 частини приватного будинку ,що належить ОСОБА_13,цегляна без зручностей,без ванної кімнати,житлова площа 16кв.м,з прохідною кімнатою без вікон,санвузол на вулиці. На момент відвідання в помешканні відсутнє опалення,газо та водопостачання,на стінах та стелі сирість та пліснява. Для виховання та розвитку не створено умови, оскільки житлове приміщення перебуває в нежитловому стані, відключене опалення,холодно,,кімнати опалюються електрообігрівачем,наявні дуже старі і самі необхідні меблі(диван,ліжко,сервант,стіл,шкафа,кілька тумбочок,стільці),для приготування їжі-електроплитка,інша побутова техніка відсутня.За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_13,ОСОБА_1,ОСОБА_26,ІНФОРМАЦІЯ_2.,син зі слів ОСОБА_27,він з сім"єю змушений тимчасово проживати по АДРЕСА_3.Відповідно до висновку для малолітньої дитини не створені належні умови проживання за адресою АДРЕСА_1. (том.1арк.спр.73).аж

Також що немає належних умов проживання у малолітнього ОСОБА_26,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який є членом сім"ї власника 1/12 частини будинку за адресою м.Черкаси ОСОБА_13 підтверджено іншими матеріалами справи,але оскільки позивачі є членами сім"ї власника ОСОБА_13 ,а не ОСОБА_3 ,тому вирішати спір визнання поважними причини тимчасової відсутності за місцем проживання також необхідно з ОСОБА_13

Позов в частині притягнення до відповідальності відповідачів за недотримання при здійсненні своїх прав ч.ч.2-4, 6 ст. 13 ЦК України не підлягає до задоволення ,оскільки нормами права в позовному провадженні ,суд не наділений таким правом. Також позивача вимоги протиправної поведінки,щодо обов"язку використовувати житлове приміщення за призначенням не відповідає дійсності, законодавство не зобов'язує власника проживати в житловому приміщенні, яке перебуває у нього в приватній власності,кожна особа вільна у виборі місця проживання.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 2500грн. 00коп., то в цій частині на думку суду, слід задоволити. Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України №4191-V1"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". За частиною 1 ст. 56 ЦПК правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Встановлено, що ОСОБА_32 уклав 29 липня 2014 року договір №52 про надання правової допомоги з ОСОБА_3,як адвокат , по даній справі надавав правову допомогу на платній основі ,що підтверджується квитанцією від 07.08.2014 року №349286, про оплату ОСОБА_3 вартості послуг правової допомоги 1300,00грн. та квитанцією від 16 березня 2015 року №,00грн. та відомістю про надання юридичних послуг,відповідно до договору №52

Статус особи, яка надає правову допомогу та її повноваження визначені ст. 56 ЦПК України і вона відноситься до інших учасників процесу (параграф №2 ЦПК). Правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до положень ст.79 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, й витрати на правову допомогу.

А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає ,що позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради , Публічне акціонерне товариство "Черкасигаз" про встановлення факту протиправної поведінки відповідачів, визнання поважними причини тимчасової відсутності за місцем проживання, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом ,відновлення системи опалення, встановлення особистого сервітуту щодо користування приміщенням не підлягає до задоволення , вищевикладених з підстав.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 15, 16, 319,358,360,364,367,383, ЦК України, статті 6, 156,189 ЖК УРСР, ЗУ "Про судовий збір", ст.ст.3, 4, 10, 11, 56, 57-61, 79, 84, 88, 110, 174, 209-223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради , Публічне акціонерне товариство "Черкасигаз" про встановлення факту протиправної поведінки відповідачів, визнання поважними причини тимчасової відсутності за місцем проживання, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом ,відновлення системи опалення, встановлення особистого сервітуту щодо користування приміщенням - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційному суду через суд першої інстанції на протязі 10 днів.

Головуючий: О. Г. Казидуб