Справа № 388/915/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16.10.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Поліщук Т.І.,
представника ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення,
У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (далі ТОВ «ДОМ») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що надає послуги з теплопостачання багатоповерхових житлових будинків у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області.
Відносини між теплопостачальною організацією та споживачем регулюються ЖК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, укладеним 1 грудня 2007 року між ТОВ «ДОМ» та відповідачем ОСОБА_2, № 1856 (номер особового рахунку 04155137).
Станом на 29 квітня 2014 року загальна сума боргу за надані послуги з теплопостачання становить 6431,25 грн.
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2014 року у цивільній справі № 388/1481/13-ц за заявою ТОВ «ДОМ» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, було скасовано судовий наказ.
В судовому засіданні представник позивача ТОВ «ДОМ» за довіреністю ОСОБА_1, позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Суду пояснила, що підстав для застосування до цих правовідносин позовної давності немає, оскільки позовна давність неодноразово переривалась шляхом учинення відповідачем дій, що свідчать про визнання боргу, а також у звязку з видачею судом судового наказу про стягнення боргу.
Відповідач у справі ОСОБА_2 будучи повідомлений про місце та час розгляду справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав.
Так як відповідач, який належним чином повідомлений у судове засідання не зявився без поважних причин, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області від 19 вересня 2007 року № 306, вирішено визначити ТОВ «ДОМ» виконавцем послуг з теплопостачання у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області (а. с. 8).
1 грудня 2007 року між ТОВ «ДОМ» та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення № 1856. Обліковий код споживача № 04155137 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5, 6).
20 лютого 2009 року відповідач ОСОБА_2 звертався до ТОВ «ДОМ» із заявою з приводу проведення замірів температури у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. За цього факту комісією з працівників ТОВ «ДОМ» та ОСОБА_2 складено акт про заміри температурного режиму від 20 березня 2009 року й відповідно до наказу ТОВ «ДОМ» № 49 від 30 березня 2009 року проведено перерахунок місячної оплати за послуги з теплопостачання. Вказане також дає підстави стверджувати, що між сторонами існують договірні правовідносини.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45) (Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (назва у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 р. N 5) власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, зокрема обовязок споживача теплової енергії додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів.
Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно п. 8 договору № 1856 від 1 грудня 2008 року між ТОВ «ДОМ» та ОСОБА_2, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за спожиті послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно затверджених тарифів.
Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 380 від 27 листопада 2007 року затверджено для ТОВ «ДОМ» тимчасові тарифи на послуги теплопостачання, зокрема для населення 4,47 грн за 1 м кв. на місяць опалювального сезону при умові 30 календарних днів у місці, 4,62 грн за 1 м кв. при умові 31 день, 4,17 грн за 1 м кв. при умові 28 днів (а. с. 13).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 132 від 21 травня 2008 року затверджено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість, зокрема для населення 4,95 грн за 1 м кв. (а. с. 11).

За змістом рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 1 від 5 січня 2009 року встановлено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість з розрахунку 30,5 календарних днів у місяці в розмірі, зокрема для населення 6,60 грн за 1 м кв. на місяць протягом опалюваного сезону (а. с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 225 від 17 грудня 2010 року встановлено для ТОВ «ДОМ» тарифи на послуги з теплопостачання з урахуванням податку на додану вартість з розрахунку 30,5 календарних днів у місяці в розмірі, зокрема для населення 7,79 грн за 1 м кв. протягом опалюваного періоду (а. с. 10).

Згідно рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 287 від 22 грудня 2010 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету цієї ради від 17 листопада 2010 року № 225, зокрема у п. 1 замість цифр 7,79 грн за 1 м кв. читати 7,30 за 1 м кв. опалювальної площі на місяць (а. с. 9).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У порушення умов договору про надання послуг з централізованого опалення № 1856 від 1 грудня 2007 року, а також вищезазначених правових приписів, відповідач ОСОБА_2 станом на 29 квітня 2014 року допустив заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 6431,25 грн.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як убачається з матеріалів цієї цивільної справи, 8 липня 2008 року відповідач ОСОБА_2 двічі, а саме 160,78 грн та 165 грн здійснив оплату на користь ТОВ «ДОМ» за надані послуги з теплопостачання.

26 липня 2010 року між ТОВ «ДОМ» та ОСОБА_2 було укладено боргову угоду № 91, згідно якої ОСОБА_2 зобовязується виплатити заборгованість, що виникла станом на 26 липня 2010 року. Зобовязується погашати заборгованість кожного місяця до тридцятого числа поточного місяця рівними частинами у розмірі 697 грн.

31 березня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області роботодавець ОСОБА_2, здійснило платіж з погашення комунальних послуг відповідача за особовим рахунком 04155137 в розмірі 300 грн.

Вищезазначені дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про визнання ним свого боргу перед ТОВ «ДОМ», а відтак переривали позовну давність. Після переривання в кожному випадку перелік позовної давності починався заново.

9 серпня 2013 року ТОВ «ДОМ» зверталось до Долинського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу, що стосується заборгованості споживача теплової енергії відповідача у справі ОСОБА_2

12 серпня 2013 року Долинським районним судом Кіровоградської області за вимогами ТОВ «ДОМ» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 5364,69 грн заборгованості та 114,70 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2014 року скасовано виданий цим судом вищезазначений судовий наказ від 12 серпня 2013 року.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Беручи до уваги вищевикладене, можливо дійти до висновку, що у спірних правовідносин позивачем у справі ТОВ «ДОМ» не пропущено строку позовної давності за заявленими вимогами, оскільки строк позовної давності неодноразово переривався, відповідно починався заново, в останній разі 7 травня 2014 року, тобто при зверненні до суду з цим позовом, а відтак вимоги ОСОБА_2 про застосування до цих відносин позовної давності, є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем ТОВ «ДОМ» у цій справі понесено судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 68 ЖК України, ст. ст. 253, 256-258, 261, 264, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-62, 64, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (ідентифікаційний код 35182733) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з грудня 2007 по квітень 2014 року в розмірі 6431,25 грн (шість тисяч чотириста тридцять одну гривню 25 копійок), а також 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) понесених та документально підтверджених судових витрат.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач має право оскаржити в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 жовтня 2015 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_3