Справа № 2-1869-2006
Провадження №6/219/196/2015
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за уча стю секретаря Азямової О..В.

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспорту громадянина України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з наступних підстав.

На примусовому виконанні у ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1869, виданого 29 квітня 2006 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з 06 червня 2006 року щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення повноліття. Державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку поштовим відправленням. Державним виконавцем вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій: направлено запити до установ з метою зясування матеріального стану боржника, та згідно отриманих відповідей встановлено, що за боржником не зареєстроване будь-яке рухоме та нерухоме майно, пенсію не отримує, відкритих у банках та інших фінансових установах рахунків боржник не має, земельних ділянок у власності або користуванні боржник не має. Державним виконавцем неодноразово було здійснено виклик боржника, за яким останній до служби не зявився. Станом на 01 вересня 2015 року рішення суду боржником не виконується. Заборгованість за виконавчим листом № 2-1869, виданого 29 квітня 2006 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з 06 червня 2006 року щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення повноліття станом на 01 жовтня 2015 року складає 38004 грн. 20 коп. Враховуючи, що державним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що підтверджується накопиченою і непогашеною сумою заборгованості. Просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_5.

В судове засідання заявник не зявилася, про дату, час та місце розгляду подання повідомлена належним чином, в поданні зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що на підставі виконавчого листа № 2-1869 виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області 29 квітня 2006 року державним виконавцем ВДВС Артемівського МРУЮ 06 травня 2006 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку того ж дня спрямовано на адресу божника ОСОБА_6 (а.с. 19-20).

16 січня 2009 року боржником ОСОБА_2 на імя начальника ВДВС Артемівського МРУЮ надано підписку про те, що він зобовязується сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому він повідомлений про існування центру зайнятості населення та про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України (а.с. 21).

12 грудня 2013 року державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_2 на 17 грудня 2013 року (а.с. 22). В подальшому, згідно копії акту державного виконавця від 18 грудня 2013 року, при виході державного виконавця на дільницю за місцем мешкання боржника ОСОБА_2: с. Новолуганське, 21/43, останній був відсутній, двері ніхто не відчинив, державним виконавцем було залишено виклик до відділу на 27 грудня 2013 року (а.с. 23).

На виконання постанов державного виконавця про привід боржника через органи внутрішніх справ в матеріалах справи містяться рапорти працівників міліції від 21 січня 2014 року про неможливість здійснення приводу боржника у звязку із його відсутністю за місцем мешкання та від 20 вересня 2015 року про неможливість здійснення приводу боржника через проведення на території Новологунської сільської ради активних бойових дій, повязаних з проведенням антитерористичної операції (а.с. 24-26).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 15 листопада 2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19 лютого 1997 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв. ДружбиАДРЕСА_1 (а.с. 27).

Згідно інформації управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі від 24 вересня 2015 року ОСОБА_2 на обліку, як отримувач пенсії, не перебуває (а.с. 28).

Відповідно до інформації, наданої Артемівським міським центром зайнятості від 22 вересня 2015 року, ОСОБА_2 станом на 17 вересня 2015 року на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості не перебуває (а.с. 29).

Згідно інформації Відділу Держземагенства в Артемівському районі Донецької області від 17 вересня 2015 року, відповідно до Рєстру других примірників державних актів станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_2, що мешкає за адресою: с. Новолуганське, кв-л Дружби, 21/43, зареєстровані земельні ділянки в межах території Артемівського району Донецької області не рахуються, проте, не виключена можливість отримання зазначеним громадянином земельних ділянок за цивільно-правовими угодами без подальшого закінчення процедури оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки (а.с. 30).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Також, згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, та згідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Основним принципом судочинства, закріпленого Конституцією України, є законність; відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав та законних інтересів суспільства й держави; при постановленні даної ухвали суд діє згідно з нормами процесуального законодавства та в межах своїх процесуальних повноважень.

Суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що державний виконавець вжив усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Відкриття виконавчого провадження, направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень, відповіді з державних установ про відсутність рухомого та нерухомого майна в боржника, рапорт працівника міліції про неможливість здійснення примусового приводу боржника, акт державного виконавця про відсутність за місцем мешкання боржника, складений лише один раз 18 грудня 2013 року, не може розглядатись судом як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України. У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо, проте, з подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не вбачається, що державним виконавцем усі ці вимоги дотримані у відповідності з чинним законодавством України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не знайшло своє підтвердження при вивчені письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи та вказані вище, а тому відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України,ст.ст. 59, 212, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С.Конопленко