Справа №: 400/469/15-ц
Провадження № 2/400/188/15
Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Шаєнко Ю. В.
при секретарі - Фатьяновій А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третьою особою - Петрівським районним сектором управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації;
Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 11 березня 1984 року отримав ордер НОМЕР_1 на право зайняття однокімнатної квартири НОМЕР_2 в будинку НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1, разом з ним у квартирі зареєстровані відповідач - колишня дружина та син - ОСОБА_3, який помер. З 2010 року відповідач ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг та квартплати не приймає, тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язати Петрівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області зняти відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через повідомлення в газеті «Народне слово» №31 від 30 липня 2015 року. Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України - відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи - Петрівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлеийа належним чином, прчини не явки суду не відомі.
Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового слідства встановлено, що позивач 11.03.1984 року отримав ордер
№ НОМЕР_1 на право зайняття однокімнатної квартири НОМЕР_2 в будинку НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується копією ордера виданого на ім'я ОСОБА_1, сім'я якого складалася на той час з трьох чоловік: нього, дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3, який помер та які разом з ним були зареєстровані у квартирі позивача.
16.02.2004 року шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією постанови відділу реєстрації актів цивільного стану Петрівського РУЮ у Кіровоградській області від 16.02.2004 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського РУЮ у Кіровоградській області від 27.07.2012 року.
Однак відповідач не проживає у квартирі позивача, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму Комунального підприємства «Петрівське» від 04.07.2014 року, 11.11.2014 року, 19.02.2015 року, 18.05.2015 року та 08.10.2015 року.
Таким чином всі обов'язки по утриманню та обслуговуванню квартири виконує лише позивач - ОСОБА_1, який сплачує комунальні послуги та утримує спірну квартиру.
Позивач неодноразово звертався з проханням до відповідача про зняття з реєстрації, однак безрезультатно.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ч.2 п.2 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи, протягом усього часу виконання цієї роботи.
У відповідності до ч.4 ст.71 ЖК України, у випадках, передбачених пунктами
1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.
Статею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оскільки позивач фактично є власником квартири НОМЕР_2 в будинку НОМЕР_3, що розташований по АДРЕСА_1 і не бажає, щоб відповідач була зареєстровані в даній квартирі, а відповідачі не проживає у квартирі, чим перешкоджає позивачу реалізувати в повному об'ємі право власності на житло, то необхідно позбавити її права користування житлом за вказаною адресою.
Крім цього суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Петрівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, не підлягають задоволенню так, як відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.
Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст. 14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можутьгрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
На думку суду позивач довів те, що відповідач не проживала у спірній квартирі квартирі понад останніх шести місяців і втратила право на користування квартирою позивача так, як це не підтверджується доказами наданими позивачем, тому позов необхідно задовольнити частково та визнати відповідача такою, що втратиаи право користування житловим приміщенням.
Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 58 - 61 ЦПК України, ст. ст.71,72 Житлового кодексу України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, 218, ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою НОМЕР_2 в будинку НОМЕР_3 по АДРЕСА_1.
Позов в частині зобов'язання Петрівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області скасувати реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко