Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2431/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 жовтня 2015 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І.
з секретарем Олех Ю. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс», м.Ірпінь Київської області, до ОСОБА_1, с.Лучанки Овруцького району Житомирської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6049,70 грн. , -
Позивач ТОВ «Кредекс фінанс», від імені якого діє представник позивача за довіреністю Яворський Роман Ігорович, звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6049,70 грн., мотивуючи тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті платежів за кредитним договором, що є підставою для задоволення вимоги про повернення суми кредиту та сплати нарахованих процентів і пені.
Позивач явки представника в судове засідання не забезпечив, у поданому клопотанні просив розглянути справу без участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним на стор.11 паспорта відповідача, що стверджується копією його паспорта ВМ 951208, та у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу; про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем ОСОБА_1, за участю страховика ПрАТ «Ренесанс Життя», було укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 646/2453SFPR7 від 02.08.2011 року, за умовами якого відповідач отримав кредит на поточні потреби в розмірі 6286,05 грн. строком на 36 місяців, із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних та частковим погашенням кредиту; щомісячні кредитні платежі в сумі 364 грн. позичальник зобов'язався вносити до 02 числа кожного місяця та зобов'язався погасити отриманий кредит до 02.08.2014 року (додаток № 1 до договору);
Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 20120619-Г від 19.06.2012 року, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».
Між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2 від 08.10.2012 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та позивачем ТОВ «Кредекс фінанс» було укладено Договір факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, у відповідності до умов якого ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
Відповідно до Витягу з реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору № 646/2453SFPR7 від 02.08.2011 рокув сумі 6049,70 грн. Як вбачається із наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості за кредитним договором із відповідачем станом на 29.06.2015 року, загальна заборгованість склала 6049,70 грн. і складалась з наступного: 4970,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 467 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 0 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту; 612,20 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Однак, своїх договірних обов'язків не виконав та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Як вбачається з Витягу з реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року відповідач востаннє здійснив кредитні платежі по договору 27.06.2012 року на користь ПАТ «Платинум Банк», тобто до відступлення ПАТ «Платинум Банк» права грошової вимоги до відповідача. Як зазначено у позові, надалі платежів для погашення кредитної заборгованості, зокрема на користь позивача, не здійснював, повністю заборгованості не сплатив. Відтак, у відповідача станом на момент подання позову до суду існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 6049,70 грн., яка складається з наступного: 4970,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 467 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 612,20 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.
У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Відтак, позивач правомірно просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складає суму позову.
Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, процентів та пені, як і в сумі позову загалом, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані.
З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Тому керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 169 ч.4, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6049,70 грн. задоволити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: В. І. Вачко