Справа № 750/9472/15-ц
Провадження № 2/750/3170/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача в сумі 75000 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 11.10.2014 року відповідач отримала кошти в сумі 75000 грн. в рахунок продажу автомобіля DAEWOO MATIZ 2007 N НОМЕР_1 та зобов»язалася протягом 6 місяців зняти з обліку автомобіль та укласти договір купівлі-продажу. Проте взяті зобов»язання ОСОБА_3 не виконала та не повернула кошти в розмірі 75000 грн., тому позивач просила стягнути суму боргу.

У судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду заяву відповідача про визнання нею позову та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 11 жовтня 2014 року взяла від ОСОБА_2 75000 гривень, про що склала розписку (а.с. 5).

Відповідно до вказаної розписки ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок продажу автомобіля DAEWOO MATIZ 2007 N НОМЕР_1 та зобов»язувалася протягом 6 місяців зняти з обліку для можливості перереєстрації вказаного автомобіля на ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Оскільки відповідач не виконав зобов»язання відповідно до умов розписки від 11 жовтня 2014 року та не повернув позивачу кошти, тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума за договором позики в розмірі 75000 грн. на користь позивача.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 750 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за розпискою від 11жовтня 2014 року в розмірі 75000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 750 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Карапута