Провадження № 2-з/761/518/2015
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Також, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Національному музею історії України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 2) укладати з будь-якими особами трудовий договір за посадою завідувача науково-технічного відділу впровадження аудіовізуальної техніки до ухвалення рішення у справі; заборонити Національному музею історії України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 2) скорочувати посаду завідувача науково-технічного відділу впровадження аудіовізуальної техніки до ухвалення рішення у справі; заборони Національному музею історії України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 2) вносити зміни до штатного розкладу Національного музею історії України до ухвалення рішення у справі. Зазначає, що відповідач на звільнену посаду має можливість прийняти іншу особу і у випадку визнання позову судом, ОСОБА_1 отримає ускладнення пов'язане з виконанням однакових обов'язків двом особами або у випадку скорочення посади - ускладнення пов'язане з роботою поза штатом. Реальність загрози скорочення посади та внесення змін до штатного розкладу музею вбачається із розпорядження генерального директора Національного музею історії України від 18 серпня 2015 року «Про розрахунок ефективності проекту фото фіксації фондової колекції»,з тексту якого простежується дійсна мета керівника - спроби обґрунтування змін до штатного розкладу закладу стосовно науково-технічного відділу впровадження аудіовізуальної техніки, в звязку з оскарженням керівника цього відділу незаконного звільнення.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Предметом розгляду цивільної справи є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також Пленум Верховного суду України своєю постановою № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що, у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, той факт, що позивач просить вчинити дії які пов'язані з втручанням в господарську діяльність Національного музею історії України, що суперечить чинному законодавству України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: