АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження 22-ц/796/5140/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.

суддів Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Балтика» про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування,

встановила:

В серпні 2014року позивачі звернулась до суду з позовом про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування. Посилається на те, що після смерті ОСОБА_5 який є рідним братом ОСОБА_3 та дядьком ОСОБА_4, відкрилась спадщина на АДРЕСА_1 та на гаражний бокс. В порядку визначеному законодавством позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини до Київської державної нотаріальної контори, крім позивачів з заявою про прийняття спадщини звернулись мати померлого ОСОБА_7 донька ОСОБА_2 та ОСОБА_8, які отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частини квартири. Оскільки, ОСОБА_7 склала заповіт на свою онуку ОСОБА_4, якій в свою чергу не було видано свідоцтво на право власності на гаражний бокс. Позивач ОСОБА_3 вважає, що успадкувала за законом 1/12 частку на спірний гаражний бокс, а позивач ОСОБА_4 вважає, що успадкувала за законом на ј частину гаражного боксу відповідно.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Балтика» про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування, задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій вказує на те, що померлий ОСОБА_5 заповіту не складав, спадщину за законом прийняли лише ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7. У зв'язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_7 - мати померлого 04.02.2007р. ОСОБА_5 прийняла спадщину до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому до позивачі не можуть бути спадкоємцями спірного майна.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з"явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, якому на праві власності належав гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Балтика» площею 61,60 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_5 про прийняття спадщини до П'ятої київської держаної нотаріальної контори з заявами звернулися дочка померлого ОСОБА_8, дочка ОСОБА_11, мати ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з заявою про включення в коло спадкоємців матір померлого ОСОБА_7

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує з матеріалів справи, позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача в особі Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Балтика».

Однак, з матеріалів справи слідує, що відповідач не порушував права заявників, оскільки спірне спадкове майно належало на праві власності померлому ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності від 02.04.2010 року (а.с.19-20).

Таким чином, Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Балтика» є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Балтика» про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді