Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0616/4224/12 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення, зняття з реєстраційного обліку, визнання втратившими право на користування житловим приміщенням, зобов'язання не чинити дії, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи - приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з уточненим згодом позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення, зняття з реєстраційного обліку, визнання втратившими право на користування житловим приміщенням, зобов'язання не чинити дії. В обґрунтування позову зазначало, що 13.10.2011 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було задоволено позовні вимоги ПАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 Однак, станом на 29.05.2012 року у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі, що унеможливлює виконання рішення суду від 13.10.2011 року. Враховуючи вищенаведене просило, виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1, визнати відповідачів такими, що втратили право користування даною квартирою, зобов'язати їх знятися з реєстраційного обліку та не вчиняти будь-яких дій, пов'язаних з обтяженням з боку третіх осіб.

15 грудня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічним позовом до ПАТ Фідобанк», треті особи - приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, в якому просили встановити нікчемність договору іпотеки з майновим поручителем квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений 24.09.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 5557, а також скасувати заборону на відчуження вищевказаної квартири, накладену 24.08.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 5558. Посилались на те, що на час укладання оскаржуваного договору іпотеки він не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, хоча на час його укладання у квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, фактично проживали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2015 року відмовлено в задоволенні первісного позову ПАТ «Фідобанк». Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено нікчемність договору іпотеки з майновим поручителем чотирьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5 за реєстровим № 5557 від 24.09.2008 року. В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Накладено арешт на чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПАТ «Фідобанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.09.2008 року між ВАТ «СЕБ Банк», яке змінило свою назву на ПАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Газета «Звягель-Інформ» було укладено кредитний договір № 447 за умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 56000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ВАТ «СЕБ Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладеного договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 84,4 кв.м., яка належить останньому на праві приватної власності.

Згідно довідки №1231 від 10.09.2008 року, виданої Новоград-Волинським орендним підприємством «Житлосервіс», у квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, зареєстрованих осіб не має.

10.09.2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та 24.12.2008 року були знову зареєстровані за вищевказаною адресою.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3, якою остання дала згоду на укладання її чоловіком ОСОБА_2 іпотечного договору в якості майнового поручителя за зобов'язанням ТОВ газета «ЗВЯГЕЛЬ-ІНФОРМ» та передачу під заставу належної їм на праві спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_1. Одночасно цією заявою повідомила, що у вищевказаній квартирі, яка передається в іпотеку, малолітні чи неповнолітні діти не зареєстровані та не мають права на проживання. Дана заява посвідчена 24.09.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2011 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №447 від 24.09.2008 року, було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 407495 грн. 94 коп. шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а саме на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,4 кв.м.

Згідно зі ст. 177 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки або особи, які їх замінюють, без дозволу органу опіки та піклування, є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься і право користування жилим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2012 року ОСОБА_2 звертався до суду позовом до публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування - виконком Новоград-Волинської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним. Просив визнати недійсним договір іпотеки з майновим поручителем. В обґрунтування позову посилався на те, що 24 вересня 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» (надалі банк), та ТОВ «Газета «Звягель-Інформ» укладений кредитний договір № 447 на 56 000 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 24 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, предметом якого є нерухоме майно - чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1. На час укладення оскаржуваного договору позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, з якою мають малолітню доньку ОСОБА_4 Дружина та донька на час укладення договору фактично проживали і на даний час проживають у квартирі, що є предметом іпотеки. Оскільки при укладенні договору іпотеки суттєво порушені права дитини на житло через відсутність дозволу органу опіки та піклування, та він не підписував оспорений договір, а тому вказаний правочин слід визнати недійсним.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування - виконком Новоград-Волинської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що договором іпотеки житлові права дитини не порушені, оскільки на момент укладення договору іпотеки малолітня дівчинка не мала права власності на предмет іпотеки та не мала права користування предметом іпотеки, а тому визнати оспорюваний договір недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування не можна.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилалися на те, що на час укладання договору іпотеки він не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, чим порушуються права малолітньої дитини ОСОБА_4

За змістом частини третьої статті 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2013 року відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що договором іпотеки житлові права дитини не порушені, оскільки на момент укладення договору іпотеки малолітня дівчинка не мала права власності на предмет іпотеки та не мала права користування предметом іпотеки, а тому визнати оспорюваний договір недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування не можна.

Таким чином судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що на час укладення договору іпотеки - 28 вересня 2008 року отримання згоди органу опіки та піклування не потрібно було, оскільки на момент укладення договору іпотеки малолітня дівчинка не мала права власності на предмет іпотеки та не мала права користування предметом іпотеки.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, вдався до переоцінки доказів, а тому дійшов до помилкового висновку про встановлення нікчемнсті договору іпотеки з майновим поручителем від 24.09.2008 року, оскільки даний правочин вчинений без дозволу органу опіки та піклування.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

З системного правового аналізу положень ст. 109 ЖК Української РСР та ст. 40 Закону України «Про іпотеку» випливає, що всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги у тому разі, якщо іпотекодержатель прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За таких обставин, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Вимоги закону про направлення мешканцям письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення не стосується виселення мешканців на підставі рішення суду про зверненням стягнення на предмет іпотеки, а стосується позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на майно, що було предметом іпотеки, а саме на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,4 кв.м. відбулося за заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2011 року.

Оскільки звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка була предметом іпотеки відбулося за судовим рішенням, а тому відповідно до вимог чинного законодавства направлення банком мешканцям квартири письмової вимоги про їх виселення не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що місцем реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є квартира АДРЕСА_1.

Враховуючи вимоги ст.109 ЖК Української РСР колегія суддів вважає, що звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру є підставою для виселення всіх осіб, що мешкають в ній та зняття їх з реєстраційного обліку, а тому задовольняє позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку.

З врахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову ПАТ «Фідобанк» в частині визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратившими право на користування житловим приміщенням.

Крім того, вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вчиняти будь-яких дій пов'язаних з обтяженням з боку третіх осіб, також не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право. Між тим, ПАТ «Фідобанк» фактично заявлені вимоги на майбутнє.

З огляду на наведені вимоги закону та обставини справи рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ПАТ «Фідобанк» підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України колегія суддів стягує з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. сплачені при подачі позову та 121 грн. 80 коп. сплачені при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення, зняття з реєстраційного обліку, визнання втратившими право на користування житловим приміщенням, зобов'язання не чинити дії задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Зобов'язати управління державної міграційної служби України в Житомирській області зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В решті позову відмовити.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи - приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5, служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» по 114 грн. 55 коп. судових витрат з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді