АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Головачова Я.В., Соколової В.В.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Приватного акціонерного товариства «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «КБ «Надра», ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», в якому просив зобов'язати ПАТ «КБ «Надра» спростувати поширену щодо нього неправдиву інформацію шляхом відкликання запису в його кредитній історії щодо укладення між ним та ПАТ «КБ «Надра» кредитного договору №32/П/32/2007-840 від 20.04.2007 р. в розмірі 5 000 доларів США та наявності заборгованості в сумі 3 288,13 доларів США, та зобов'язати ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» виключити з його кредитної історії запис про наявність укладеного між ним та ПАТ «КБ «Надра» кредитного договору № 32/П/32/2007-840 від 20.04.2007 р. та наявності заборгованості у розмірі 3288,13 доларів США, а також повідомити всіх запитувачів його кредитної історії про неправдивість та безпідставність включення до його кредитної історії такого запису.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що він ніколи не укладав жодних угод з ПАТ «КБ «Надра», про наявність в кредитній історії запису про його заборгованість за кредитним договором дізнався у грудні 2014 р., на звернення до відповідачів про виключення такого запису йому було відмовлено.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Справа № 755/3888/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10991/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Марцинкевич В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що суд не звернув увагу на відсутність допустимих доказів на підтвердження доводів ПАТ «КБ «Надра» про наявність укладеного між ним та банком кредитного договору № 32/П/32/2007-840 від 20.04.2007 р., оскільки копія кредитного договору та усні пояснення представника ПАТ «КБ «Надра» не можуть бути такими доказами.

Крім того вказував на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про витребування від ПАТ «КБ «Надра» оригіналу кредитного договору та документів, що підтверджують отримання ним коштів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представники ПАТ «КБ «Надра» та ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2007 р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №32/П/32/2007-840. Зазначене підтверджується наданою представником ПАТ «КБ «Надра» посвідченою копією кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність укладеного між ним та ПАТ «КБ «Надра» кредитного договору №32/П/32/2007-840, оскільки посвідчена банком копія цього договору не є допустимим доказом, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Тобто суд не зобов'язаний вимагати оригінал письмового документу у разі відсутності такої необхідності.

ОСОБА_1 не ставив питання про визнання кредитного договору з ПАТ «КБ «Надра» неукладеним чи недійсним, а також про призначення у справі почеркознавчої експертизи на підтвердження того, що підпис у договорі від його імені виконаний не ним а іншою особою, а лише посилався на те, він не укладав з ПАТ «КБ «Надра» кредитного договору та, що посвідчена банком копія кредитного договору не є допустимим доказом.

Крім того ПАТ «КБ «Надра» надало завірені копії заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту та копію договору поруки, укладеного 20.04.2007 р. між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_4 поручався за належне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором №32/П/32/2007-840.

ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»

Відповідно до ч.1.ст.5 цього Закону джерелом формування кредитної історії є відомості, що надаються користувачами Бюро, за письмовою згодою суб'єктів кредитних історій.

Пунктом 3.2.7 кредитного договору №32/П/32/2007-840 сторони погодили, що Банк має право надавати інформацію про позичальника та його заборгованість в будь-які бюро кредитних історій. Надання такої інформації на підставі цього договору вважається здійсненою за згоди позичальника.

На звернення ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» від 11.12.2014 р., з приводу заяви ОСОБА_1 про підстави внесення до його кредитної історії запису про наявність укладеного між ним та ПАТ «КБ «Надра» кредитного договору №32/П/32/2007-840 та заборгованості по ньому, ПАТ «КБ «Надра» підтвердило наявність укладеного між ним та позивачем зазначеного кредитного договору та письмової згоди ОСОБА_1 щодо надання інформації про позичальника та його заборгованості до бюро кредитних історій.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1,є правильним. Доводи апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: