Справа №591/9576/14-ц
Провадження №2/592/895/15
21.10.2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку глави 8 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання касового ордеру від 12.11.2013 р. у частині видачі поворотної фінансової допомоги, таким, що вчинений під впливом обману, -
Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений безстроковий трудовий договір № 2058-13, за яким у відповідності до п. п. 2, 3 працівник повинен виконувати обов'язки художника, малювати ескізи татуювань, виконувати татуювання, робити перманентний макіяж, а роботодавець зобов'язаний оплачувати працю працівника у розмірі 1147,00 грн. на місяць, але не нижче законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати.
Пізніше між сторонами стався конфлікт, у зв'язку з чим фактично трудові відносини були розірвані 02.12.2013 р., однак через напружені відносини трудовий договір був знятий з реєстрації у ході судового засідання лише у квітні 2014 р.
Згідно трудового вказаного договору ОСОБА_1 офіційно отримувала мінімальну заробітну плату, однак додатково ОСОБА_2 виплачував ще процент від суми, заплаченої клієнтом ФОП ОСОБА_2 за виконані нею роботи (татуювання, ескізи татуювань).
На початку грудня ФОП ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 та працівнику ОСОБА_3 касовий ордер, яким він збирався, як повідомив, задекларувати ту зарплату, яку він надавав своїм працівникам «у конверті», тобто той процент за виконані татуювання, ескізи татуювань.
Після того, як 02.12.2014 р. у ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стався конфлікт і трудові відносини фактично припинилися, незважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2 не бажав знімати трудовий договір з реєстрації у центрі зайнятості, виплачувати ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі, то позивач звернулась з позовом до Зарічного райсуду м. Суми за захистом порушених прав і вже у зазначеному засіданні ОСОБА_1 вдруге зіткнулася з касовим ордером від 12.11.2013 р., однак виглядав він вже зовсім по іншому. Так, первинно вказаний документ містив зовсім інші відомості: у графі «підстава» касового ордеру було зазначено тільки слова: заробітна плата, а у графі «отримано» - була вказана сума, яку ФОП ОСОБА_2 нелегально виплатив ОСОБА_1 сумарно за весь час роботи, дати у даному документі вказано не було, на що на той час позивач не звернула жодної уваги.
Перед тим, як у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стався конфлікт він запропонував їй та її напарнику ОСОБА_3 переукласти безстроковий трудовий договір на строковий (5 років) з зазначенням у ньому мінімальної заробітньої плати, у звязку з чим ОСОБА_1 зрозуміла, що ФОП ОСОБА_2 не збираєтья декларувати «зарплату у конверті», тому і намір переукладати договір не мала, через що у них і принилися трудові відносини.
ОСОБА_1 намагалася через суд поновити свої порушені права: стягнути з ОСОБА_2 заробітну плату за листопад 2013 р. та ОСОБА_2 у судовому засіданні надав суду вище згаданий касовий ордер, у якому вже була дописана дата 12.11.2013 р. та у графі «підстава» після слів заробітна плата була вказана сума 1023 грн. (нібито він видав ОСОБА_1 заробітну плату за листопад), а у другому рядку було написано, що ОСОБА_1 взяла у ОСОБА_4 поворотну фінансову допомогу на решту суми.
Крім того, у касовому ордері від 12.11.2013 р. відсутні паспортні дані ОСОБА_1, номер кореспондуючого рахунку, у підставі касового ордеру відсутній наказ, заява працівника на видачу фінансової допомоги, сам договір позики; надпис «оплачено». Більш того, ОСОБА_2 шляхом обману змусив ОСОБА_1 підписати спірний документ, повідомивши останню, що він необхідний лише для підтвердження видачі ОСОБА_2 ОСОБА_1 заробітної плати за час, який вона пропрацювала у нього.
Тому позивач просить суд визнати касовий ордер від 12.11.2013 р. у частині видачі ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги таким, що вчинений під впливом обману.
Відповідач, який повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився по невідомій суду причині.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01.07.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений безстроковий трудовий договір № 2058-13, за яким у відповідності до п. п. 2, 3 працівник повинен виконувати обов'язки художника, малювати ескізи татуювань, виконувати татуювання, робити перманентний макіяж, а роботодавець зобов'язаний оплачувати працю працівника у розмірі 1147,00 грн. на місяць, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати.
Пізніше між сторонами стався конфлікт, у зв'язку з чим фактично трудові відносини були розірвані 02.12.2013 р., однак через напружені відносини трудовий договір був знятий з реєстрації у ході судового засідання лише у квітні 2014 р.
Згідно трудового вказаного договору ОСОБА_1 офіційно отримувала мінімальну заробітну плату, однак додатково ОСОБА_2 виплачував ще процент від суми, заплаченої клієнтом ФОП ОСОБА_2 за виконані нею роботи (татуювання, ескізи татуювань).
На початку грудня ФОП ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 та працівнику ОСОБА_3 касовий ордер, яким він збирався, як повідомив, задекларувати ту зарплату, яку він надавав своїм працівникам «у конверті», тобто той процент за виконані татуювання, ескізи татуювань.
Після того, як 02.12.2014 р. у ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стався конфлікт і трудові відносини фактично припинилися, незважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2 не бажав знімати трудовий договір з реєстрації у центрі зайнятості, виплачувати ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі, то позивач звернулась з позовом до Зарічного райсуду м. Суми за захистом порушених прав і вже у зазначеному засіданні ОСОБА_1 вдруге зіткнулася з касовим ордером від 12.11.2013 р., однак виглядав він вже зовсім по іншому. Так, первинно вказаний документ містив зовсім інші відомості: у графі «підстава» касового ордеру було зазначено тільки слова: заробітна плата, а у графі «отримано» - була вказана сума, яку ФОП ОСОБА_2 нелегально виплатив ОСОБА_1 сумарно за весь час роботи, дати у даному документі вказано не було, на що на той час позивач не звернула жодної уваги.
Перед тим, як у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стався конфлікт він запропонував їй та її напарнику ОСОБА_3 переукласти безстроковий трудовий договір на строковий (5 років) з зазначенням у ньому мінімальної заробітньої плати, у звязку з чим ОСОБА_1 зрозуміла, що ФОП ОСОБА_2 не збираєтья декларувати «зарплату у конверті», тому і намір переукладати договір не мала, через що у них і принилися трудові відносини.
ОСОБА_1 намагалася через суд поновити свої порушені права: стягнути з ОСОБА_2 заробітну плату за листопад 2013 р. та ОСОБА_2 у судовому засіданні надав суду вище згаданий касовий ордер, у якому вже була дописана дата 12.11.2013 р. та у графі «підстава» після слів заробітна плата була вказана сума 1023 грн. (нібито він видав ОСОБА_1 заробітну плату за листопад), а у другому рядку було написано, що ОСОБА_1 взяла у ОСОБА_4 поворотну фінансову допомогу на решту суми.
Вищезазначені обставини підтверджуються фотокопіями наступних доказів: трудового договору від 01.07.2013 р. та договору про внесення змін до трудового договору від 01.08.2013 р.(а.с. 15, 16), видаткового касового ордеру (а.с. 17), податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (а.с. 21).
Згідно Постанови Національного банку «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Типові форми)» від 15.12.2004 р. № 637: каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку. Відповідно до пункту 3.4. зазначеної постанови: видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів додаються заява на видачу готівки, розрахунки тощо.
У відповідності до пункту 3.5. зазначеної вище постанови: у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Так згідно до пункту 3.11, 3.12, 4.2 вказаної постанови: прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями. Під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей касир зобов'язаний перевірити: наявність і справжність на документах відповідних підписів, а на видатковій відомості - дозвільного напису керівника підприємства або осіб, які ним уповноважені; правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; наявність перелічених у документах додатків. У разі невиконання хоча б однієї із зазначених вимог касир повертає документи для відповідного оформлення. Касові ордери або видаткові відомості одразу ж після одержання або видачі за ними готівки підписуються касиром, а на доданих до них документах ставиться відбиток штампа або напис "Оплачено" із зазначенням дати (число, місяць, рік). Відповідно до пункту 2.6 вказаної постанови, -оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р., зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Відповідно до пункту 9 даної постанови, - згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.
Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. - відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.
Так, у касовому ордері від 12.11.2013 р. відсутні паспортні дані ОСОБА_1, номер кореспондуючого рахунку, у підставі касового ордеру відсутній наказ, заява працівника на видачу фінансової допомоги, сам договір позики; надпис «оплачено». Більш того, ОСОБА_2 шляхом обману змусив ОСОБА_1 підписати спірний документ, повідомивши останню, що він необхідний лише для підтвердження видачі ОСОБА_2 ОСОБА_1 заробітної плати за час, який вона пропрацювала у нього.
У такому вигляді, як виглядає даний документ, ОСОБА_1 вперше побачила його у судовому засіданні за своїм позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, однак об'єктом дослідження цього судового засідання була видача заробітної плати, а не факт видачі зворотної фінансової допомоги працівнику.
Відповідно до ст. 230 ЦК України, - якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно визнати касовий ордер від 12.11.2013 р. у частині видачі ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги таким, що вчинений під впливом обману.
У відповідності з ст. 88 ЦПК України, - з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст. 230 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 226, 228 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_5 ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання касового ордеру від 12.11.2013 р. у частині видачі поворотної фінансової допомоги, таким, що вчинений під впливом обману задовольнити повністю.
Визнати касовий ордер від 12.11.2013 р. у частині видачі ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_7 ОСОБА_6 поворотньої фінансової допомоги таким, що вчинений під впливом обману.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя В.Б. Князєв