Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування вартості не облікованої енергії, за касаційною скаргою Король Ольги Вікторівни, яка діє в інтересах відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вартість не облікованої електроенергії у розмірі 5 026 грн 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 5 квітня 2011 року їх працівниками було складено акт № 00117323 від 5 квітня 2011 року про порушення відповідачами правил користування електроенергією для населення, а саме: використання «штучного нуля» з метою позаоблікового використання електроенергії.

На підставі п. 3.3 г) Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергією відповідачам нараховано 5 026 грн 64 коп. збитків.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року, в позові відмовлено.

Король О.В., яка діє в інтересах відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж, не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору із енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією.

Відповідно до п. 42. ПКЕЕН споживач електричної енергії, зокрема, зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Згідно із п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходили із того, що з урахуванням змісту листа відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, у Запорізькій області від 20 лютого 2012 року, у зазначеному випадку були відсутні підстави для складання акта № 00117323 від 5 квітня 2011 року.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги щодо необґрунтованої відмови в позові з огляду на наявність порушення відповідачами ПКЕЕН (що підтверджується актом № 00117323 від 5 квітня 2011 року) зводяться до переоцінки досліджених судами доказів у справі, що не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Король Ольги Вікторівни, яка діє в інтересах відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова