провадження №2/279/1533/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

судді Коваленко В.П.

при секретарі Петрук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна служба України в особі Коростенського районного сектору в Житомрській області, управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим будинком №9-А по вул.Ватутіна в м. Коростені Житомирської області . В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач в спірному будинку не проживав жодного дня з моменту реєстрації.

В судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, просить визнати його таким, що втратив право на житло в спірному будинку.

Третя особа Державна міграційна служба України в особі Коростенського районного сектору в Житомрській області, управління Державної міграційної служби України в Житомирській області позовні вимоги визнала, щодо задоволення позову не заперечує.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутності сторін та без фіксації технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги позивача , виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом вказаний житловий будинок був збудований в 1983 році на підставі договору про виділення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку направі особистої власності,якийбув зареєстрований в реєстраційній книзі за № 6916 кн.57 від 28 березня 1996 рокув КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради".(а.с.2-8).

В 1999 році за проханням рідного брата позивачки в будинку зареєструвалася невістка ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_2. При досягненні повноліття та отриманні паспорта син залишився бути зареєстрованим у спірному будинку. 6 лютого 2004 року ОСОБА_3 знялася з реєстраційного обліку, а син залишився бути зареєстрованим.

В зазначеному будинку фактично відповідач не проживав, особисті речі в житловому будинку відсутні, що стверджується відповідним актом.(а.с.9)

Однак, з реєстраційного обліку не знявся і відмовлявся це зробити в добровільному порядку.

Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачці у користуванні правом власності.

Конституцією України (ст.4) та ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї , інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено, що фактично звільнивши житло, відмовідач не знявся з реєстраційного обліку.

За правилами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки, провадиться в судовому порядку .

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі безпричинно.

Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

При таких обставинах суд вважає, що вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215 ЦПК України , 71,72 ЖК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком №9-А по вул.Ватутіна в м. Коростені Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк після його проголошення апеляційної скарги .

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В.П.