Справа № 581/816/15-ц
Провадження № 2/581/309/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
21 жовтня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Сізова Д.В.,
з участю секретаря - Самілик Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Калінінська сільська рада Липоводолинського району Сумської області,
про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації, визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
13 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.
Вказує, що вона є власником одноквартирного будинку по вул.Молодіжна,11 у с.Галаївець Липоводолинського району. Інші співвласники ОСОБА_3 і ОСОБА_4 померли. За проханням померлого сина, ОСОБА_4 вона 17 листопада 2009 року зареєструвала у вказаному житлі ОСОБА_2 Однак відповідач жодного разу за місцем реєстрації не зявлявся і відомості про його місцезнаходження відсутні.
Через вказані обставини вона не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, зокрема оформити субсидію, а тому, уточнивши позовні вимоги, просить усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по вул.Молодіжна,11 у с.Галаївець Липоводолинського району, визнати його таким, що втратив право користування житлом за вказаною адресою.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти проведення судового засідання у заочному порядку. Відповідач у судове засіданні не зявився. Представник третьої особи до суду не з`явився.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, заяв про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності відповідача, ухваливши заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1998 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належав одноквартирний будинок по вулиці Молодіжна,11 у с.Галаївець Липоводолинського району Сумської області (а.с.5).
26 листопада 2004 року ОСОБА_3 помер (а.с.15).
06 травня 2012 року ОСОБА_4 помер (а.с.16).
Станом на 04 серпня 2015 року по вул.Молодіжна,11 у с.Галаївець Липоводолинського району Сумської області зареєстровані ОСОБА_1, дочка ОСОБА_5, онуки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, правнук ОСОБА_9, і з 17 листопада 2009 року відповідач ОСОБА_2
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням (визнання особи такою, що втратила право користування житлом або виселення); 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Крім того, питання безпосередньо реєстрації, перереєстрації та обліку громадян України за місцем проживання/перебування покладається на Державну міграційну службу України і знаходиться поза межами компетенції суду.
Щодо позовних вимог про визнання особи такою, що тратила право користування житлом, суд дійшов таких висновків.
Із матеріалів уточненої позовної заяви вбачається, що в цій частині вимог ОСОБА_1 підставами для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, зазначає його непроживання за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, посилаючись на положення ст.ст.71, 72 ЖК України.
Зважаючи на те, що позивач не є наймачем спірного житла, а відповідач ніколи не набував статусу члена її сімї (тому не вважається особою, що набула право користування житлом), до даних житлових правовідносин вказані положення ЖК України застосовані бути не можуть, а тому суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог із вказаних підстав.
Керуючись ст.ст.10, 212-215, 224, 233 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуто Липоводолинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а якщо він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д. В. Сізов