Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2550/15-ц
Провадження №: 2/332/935/15
16 вересня 2015 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.,
при секретарі - Попазовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ДП «ОСОБА_3 ant», третя особа: ОСОБА_4, про стягнення коштів, суд, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів.
У своєму позові позивачі вказали, що 19.12.2014 року між ними в якості туристів та і фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від імені дочірнього підприємства «ОСОБА_3 ant» було укладено договір про надання туристичних послуг на тур Запоріжжя-Хургада-Запоріжжя з 20.12.2014 року по 27.12.2014 року вартістю 14 100 грн.
Згідно цього договору, турагент узяв на себе зобовязання, передбачені п.3.1. договору а саме: надати усю інформацію, передбачену законодавством України, забезпечити бронювання туристичних послуг у відповідності листа про бронювання туриста,забезпечити туриста необхідними документами ваучер, страховий поліс, авіа білети на авіарейси згідно графіку по маршрутам, вказаних в листі про бронювання.
При узгодженні умов договору турагент запевнив позивачів, що виліт літака в Хургада буде тільки з аеропорту м. Запоріжжя, що аеропорт працює, вилети літаків здійснюються регулярно.
Позивачі погодилися з такими умовами і після цього було оформлено лист про бронюваня туристичних послуг, де було вказано маршрут Запоріжжя-Хургада-Запоріжжя і вид транспорту літак.
Після цього турагент зробив заявку в системі он-лайн і направив його електронною поштою туроператору.
Туроператор розглянув заявку позивачів і підтвердив можливість надання туристичних послуг згідно листа про бронювання та виставив рахунок Турагенту на оплату відповідних туристичних послуг, які були вказані в листі про бронювання.
Після чого позивачі зробили оплату тура RESTA GRANT RESORT 5 в розмірі 14 100 грн., про що їм була видана квитанція до приходного ордеру № 011914 від 19.12.2014 року.
Через деякий час позивачам подзвонив турагент і повідомив, що їм потрібно швидко прибути до автобуса, на якому вони будуть їхати до м. Київа, а звідти виліт в Хургаду, на що позивачі не погодилися.
Якщо б позивачів було раніше повідомлено про те, що виліт не з м.Запоріжжя. а з м.Київа, то вони не погодилися б на такий договір.
Позивачі вважають, що турагентом і туроператором були порушені умови договору.
Позивачі зверталися до них з проханням повернути кошти в розмірі 14 100 грн., але їм було відмовлено на підставі того, що турагент виконав свої зобовязання, а туроператор повідомив, що під час виконання рейсу виникли форс-мажорні обставини, за які він не несе відповідальності згідно агентського договору.
Порушенням умов договору відповідач завдав позивачам моральну шкоду, оскільки у ОСОБА_2 був ювілей і вони збиралися відсвяткувати його у Єгипті, відкладали для цього кошти, відмовляючи собі у необхідному.
Свою моральну шкоду оцінили в 7000 грн.
У судове засідання позивачі не зявилися, але надали до суду заяву, в якій вказали, що свій позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити, згодні на заочний розгляд справи.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку,але своїх причин неявки та заперечень суду не повідомив і від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі.
Третя особа у судове засідання не зявилася, своїх причин неявки та заперечень суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи.
На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу укладання договору на туристичне обслуговування.
Із договору на туристичне обслуговування б/н від 19.12.2014 року встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості туристів та дочірнім підприємством « ОСОБА_3 ant» в якості туроператора,від імені та за дорученням якого діє ОСОБА_4 в якості турагента, було укладено договір на туристичне обслуговування.
Згідно п.2. договору загальна вартість обраних позивачем туристичних послуг складала 14 100 грн.
Із квітанції від 19.12.2014 року встановлено, що турагент ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14 100 грн., як оплату за тур
Проте, з усього комплексу туристичних послуг, передбачених договором б/н від 19.12.2014 року, позивачами по справі не було отримано жодну з туристичних послуг.
Відповідно до ч.1,2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через тур агента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг, а турист зобовязується оплатити його.
Згідно ч.1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України « Про туризм» за неналежне виконання своїх зобовязань туроператор, турагент, інші субєкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Суд приходе до висновку, що відповідачем по справі порушено права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за туристичним договором і тому дочірнє підприємство «ОСОБА_3 ant» повинно нести майнову відповідальність за неналежне виконаннях свої зобовязань.
На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Обгрунтовуючи свої моральні страждання, позивачі не надали жодного доказу того, в чому полягають їх душевні страждання, в чому вони виразилися, а тому в цій частині задоволенню не підлягають.
Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково знайшов своє обґрунтування і докази і тому підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 212,215,224,226, 228 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 611, 901, 902 ЦК України, ст.ст.20,24,32 Закону України «Про туризм», ст.ст.4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ДП «ОСОБА_3 ant», третя особа: ОСОБА_4, про стягнення коштів задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Заводським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, без участі яких постановлено рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.О.Мєркулова