пр. № 2-р/759/27/15
ун. № 759/3196/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Боденюка В.В., за участю секретаря судового засідання Трегубенка М.В., розглянувши заяву ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» подану його представником про роз'яснення рішення суду від 27.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення заборгованості за заробітною платою,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення суду від 27.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення заборгованості за заробітною платою в частині роз'яснення порядку виконання стягнення судових витрат на користь держави.

У судове засідання особи, які брали участь у справі не з'явились, про причини неприбуття суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву за їх відсутності, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року вирішено стягнути з державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь ОСОБА_1 10 788,33 грн. середньої заробітної плати за період з 4 лютого 2015 року до 15 квітня 2015 року. Також вирішено стягнути з державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь Держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заявник звертаючись до суду з заявою про роз'яснення рішення суду, де вказує на те, що боржник порядок виконання стягнення судових витрат на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що роз'ясненню підлягають виключно рішення суду як судові акти, ухвалені по суті позовних вимог та які можуть бути реалізовані в тому числі шляхом їх примусового виконання.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Аналогічна позиція міститься у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", де зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Відповідно до змісту ст. 221 ЦПК України роз'ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

В заяві про роз'яснення рішення заявником не зазначено, що саме у резолютивній частині ухвали є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення ухвали, як це впливає на його виконання.

Крім того в силу положення статті 221 ЦПК України роз'ясненню підлягає зміст судового рішення, а не порядок його виконання у процесі виконавчого провадження чи у добровільному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду є зрозумілим та таким, що не припускає різного тлумачення, та враховуючи те, що у судовому засіданні не встановлено обставин, що утруднюють виконання рішення суду (ухвали), судове рішення в тій частині в якій проситься роз'яснення є цілком зрозумілим та роз'ясненню не підлягає, тому заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209-210, 221, 223, 293, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: