Справа № 144/1354/15-ц
Провадження № 2/144/519/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

установив :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказала, що відповідач проживає окремо від дитини. Неповнолітній син проживає разом з нею, однак, відповідач добровільно на його утримання коштів не надає, не бажає домовитись про його участь в утриманні сина.

Від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, про що в справі міститься відповідне свідоцтво.

14 серпня 2003 року народився ОСОБА_3, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач.

Відповідно довідки виконавчого комітету Степанівської сільської ради Теплицького району за №1615 від 30 вересня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з позивачем ОСОБА_2.

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст..182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, який визнав позов, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач працює, відповідач має постійний дохід, визначає розмір аліментів в розмірі ? частки його заробітку(доходу), але не менше мінімального розміру аліментів.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 200 грн., то суд приходить до висновку, що вони підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, тому заявлений розмір відповідає витратам на правову допомогу при складанні позовної заяви та збиранні доказів, документально підтверджується квитанцією про їх сплату.

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,15,60,88,174,209,213,215 ЦПК України, суд -

- 2 -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2015 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200 грн.(двісті гривень) витрат, понесених нею на правову допомогу.

Розяснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ