Справа № 536/1486/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Литвинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказувала, що 10 листопада 1998 року вона з відповідачем по справі ОСОБА_2 зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вказувала, що діти знаходяться на її повному утриманні . Вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обовязки щодо утримання дітей.

Відповідач ОСОБА_2 здатний надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Аліменти відповідач на утримання дітей не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає.

Позивач ОСОБА_1 зазначала, що відповідач ОСОБА_2 займається індивідуальною діяльністю, виготовляє тротуарну плитку на власному обладнанні, отримує мінливий дохід. А тому вважає, що за таких обставин буде вірно визначити йому для сплати аліменти у твердій сумі.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким: стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, суду пояснив, що відповідно до змісту позовної заяви він не має постійного місця роботи, але дане твердження не відповідає дійсності, оскільки він офіційно працевлаштований на ПАТ « Кременчуцький сталеварний завод» та займає посаду контролера КПП. Його середня заробітна плата становить 2100 гривень на місяць. Відповідач вказував, що відповідно до довідки Кременчуцької ОДПІ він, як фізична особа підприємець у 2013- 2014 роках дохід не отримував.

Відповідач переконаний, що його щомісячних дохід не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень, а тому справедливим розміром аліментів на утримання дітей буде 1/4 розміру від всіх видів його доходів щомісячно.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та вважав їх такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є частково обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії І-КЕ № 037510 виданого Білецьківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, позивач ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище « Дубовик») ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 10 листопада 1998 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 113923, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 103863.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2015 року ( справа № 536/2065/14-ц ) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Частина 2 ст. 51 Конституції України, та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень;

Судом встановлено та не оспорюється стронами, що неповнолітні ОСОБА_8 Сергіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з матірю ОСОБА_1 та перебувають на її повному утриманні. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 працює в Міському пологовому будинку м. Кременчука молодшою медичною сестрою та її середня заробітна плата становить близько 2200 гривень, що підтверджується довідкою про доходи від 08 червня 2015 року, яка була видана Міським пологовим будинку.

В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказувала, що відповідач займається індивідуальною діяльністю, виготовляє тротуарну плитку на власному обладнанні, отримує мінливий дохід. А тому вважає, що за таких обставин буде вірно визначити йому для сплати аліменти у твердій сумі в розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до довідки Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Полтавській області за № 543/ч/16-03 від 11.08.2015 року відповідач ОСОБА_2 з 01.01.2013 року по теперішній час здійснює діяльність на загальній системі оподаткування. Згідно поданої декларації про майновий стан та доходи з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року відповідач ОСОБА_2 доходу не отримував.

Відповідно до довідки Кременчуцького сталеварного заводу від 23 липня 2015 року за № 4095 відповідач ОСОБА_2 працює контролером КПП 2 кат. та його заробітна плата становить 2100 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи з встановлених обставин справи у їх сукупності та враховуючи, що у відповідача на утриманні немає інших осіб, суд вважає, що відповідач має змогу та повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину.

На думку суду, вказаний розмір аліментів є таким, що враховує інтереси дітей та не порушує прав відповідача, який сам добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей в належному розмірі не надає, хоча має можливість і повинен її надавати.

За таких обставин, суд має підстави для задоволення позову частково та стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 кременчуцького району Полтавської області, аліменти на користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання двох неповнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2015 року і до досягнення кожним із дітей повноліття.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не булла подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. згідно ст.79,88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 174, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 кременчуцького району Полтавської області, аліменти на користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання двох неповнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2015 року і до досягнення кожним із дітей повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський