Справа № 310/5419/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Прінь І.П.,

при секретарі - Бевз О.А.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Бердянське управління Державної казначейської служби України Запорізької області, про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до виконкому Бердянської міської ради про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у розмірі 513417,92 грн., які виникли на підставі рішення суду про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив наступне: за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року на його користь з виконкому Бердянської міської ради було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 559999,99 грн. Рішення суду було частково виконано Бердянським управлінням Державної казначейської служби України Запорізької області шляхом безспірного списання коштів з рахунку виконкому Бердянської міської ради, останній перерахунок коштів у розмірі 9000 грн. був здійснений 04.12.2014р. З 05.12.2014 року рішення суду не виконувалося. Залишок заборгованості на 05.12.2015р. становить 513417,92 грн. Таким чином, виконавчий комітет Бердянської міської ради порушує його права на отримання та розпорядження своїми грошовими коштами.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути на його користь з виконавчого комітету Бердянської міської ради три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 05.12.2014р. по 08.06.2015р. (185 днів) у розмірі 7806,77 грн., інфляційні втрати за період прострочення сплати суми боргу з 05.12.2014р. по 08.06.2015р. у розмірі 227700,84 грн., та судові витрати в сумі 2355,08 грн.

В судовому засіданні представники позивача за довіреностями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги не визнає. В обґрунтування заперечень вказує на те, що порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011 року. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Фінансування діяльності виконавчого комітету Бердянської міської ради здійснюється з бюджету міста Бердянська в межах затвердженого Бердянською міською радою бюджету. Для виконання рішення суду у справі №2-3742/2011, в межах визначених чинним законодавством, міська рада повинна внесено відповідні зміни до бюджету міста, в якому необхідно буде передбачити відповідні кошти на виконання рішення суду. Вважають, що після набрання вказаним рішенням суду законної сили, правовідносини між ОСОБА_5 та виконкомом Бердянської міської ради мають регулюватися нормами Розділу VI ЦПК України, а не ст. 625 ЦК України, як то вважає позивач. А тому просять відмовити у задоволенні позову.

Представник Бердянського управління Державної казначейської служби України Запорізької області за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що на виконанні в управлінні знаходився виконавчий лист про стягнення з виконкому Бердянської міської ради на користь ОСОБА_5 561819,99 грн. Станом на 05.12.2014 року залишок заборгованості за виконавчим листом становив 513417,92 грн. Вказана сума боргу була повністю перерахована на рахунок позивача 19.06.2015 року.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року з виконавчого комітету Бердянської міської ради на користь ОСОБА_5 було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 559999,99 грн. та судові витрати у розмірі 1820, а всього 561819,99 грн. Рішення суду набрало законної сили 25.12.2012 року.

За цим рішенням 27.11.2012 року був виданий виконавчий лист, який був предявлений до примусового виконання до Бердянським управління Державної казначейської служби України Запорізької області, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011р. №845.

На момент подачі позову до суду рішення суду було виконано частково. З пояснень третьої особи вбачається, що станом на 05.12.2014 року залишок заборгованості за цим рішенням становив 513417,92 грн. Заборгованість була погашена повністю тільки 19.06.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати також з рішення суду.

Таким чином, грошове зобовязання відповідача було встановлено судовим рішенням.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Такі ж правові позиції висловив Верховний Суд України, зокрема у постанові №6-113/цс14, прийнятої за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених ст.355 ЦПК України. В якій зокрема зазначено, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредиторові від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних від неналежно виконаного зобовязання ґрунтуються на законі.

Проте при перевірці судом правильності здійснення розрахунку інфляційних витрат було встановлено, що він здійснений невірно.

За підрахунком суду інфляційні витрати за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, виходячи із суми боргу 513417,92 грн. становлять:

- грудень 2014р. - 513417,92 х (103,0 -100)/100 =15402,54 грн.;

- січень 2015р. - 513417,92 х (103,1 -100)/100 = 15915,96 грн.;

- лютий 2015р. - 513417,92 х (105,3 -100)/100 = 27211,15 грн.;

- березень 2015р. - 513417,92 х (110,8 -100)/100 = 55449,14 грн.;

- квітень 2015р. - 513417,92 х (114,0 -100)/100 = 71878,51 грн.;

- травень 2015р. - 513417,92 х (102,2 -100)/100 = 11291,19 грн.

Загальний розмір інфляційних витрат становить 197149,49 грн.

Розмір 3% річних за період з 05.12.2014р. по 08.06.2015р. (185 дн.) розрахований позивачем правильно і становить 7806,77 грн.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 2049,56 грн. (197149,49 +7806,77) х1%)

Керуючись ст.625 ЦК України ст.ст. 10, 15, 60,61, 88, 208, 212-215, ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області () на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 7806,77 грн. (сім тисяч вісімсот шість гривень сімдесят сім копійок), інфляційні витрати у розмірі 197149,49 грн. (сто девяносто сім тисяч сто сорок девять гривень сорок девять копійок) та судові витрати у сумі 2049,56 грн. (дві тисячі сорок девять гривень пятдесят шість копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_7