У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 8 жовтня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове», третя особа - відділ Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, про розірвання договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила розірвати договір оренди земельної ділянки № 434, укладений 6 серпня 2009 року між нею та ТОВ «Степове». Вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 8,5723 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. 6 серпня 2009 року між нею та ТОВ «Степове» був укладений договір оренди земельної ділянки № 434 строком на 5 років, зареєстрований 29 червня 2011 року у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП ДЗК при Держкомземі України № 00299. Додатковою угодою від 10 травня 2012 року сторони погодили продовження терміну дії договору до 31 грудня 2017 року, а також встановили розмір орендної плати на рівні 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте, на її думку, відповідач порушує свої зобов'язання щодо своєчасної сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки протягом 2013-2014 років орендна плата сплачувалась ОСОБА_4 з порушенням строку, встановленого договором оренди, що не може бути визначено як істотне порушення, а відтак, не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. При ухваленні рішення суди правильно застосували норми матеріального права, а саме ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, з дотриманням норм процесуального права. Договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити. Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта
й