Справа № 521/9073/15-ц
Провадження №2/521/4137/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 жовтня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого - судді Мирончук Н.В.

при секретарі - Варналій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Імексбанк» м. Одеса про стягнення 5000 доларів США та 7% відсотків річних у сумі 145,83 доларів США, -

В С Т А Н О В И В :

05.06.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до АТ «Імексбанк» м. Одеса про стягнення 5000 доларів США та 7% відсотків річних у сумі 145,83 доларів США.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між ним та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір № 970009798 від 09.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 20.01.2014 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав, а відповідач отримав 5000 доларів США, строком до 10.07.2015 року на депозитний рахунок НОМЕР_1 зі сплатою 10,5% річних.

Позивач зазначає, що 12.01.2015 року звернувся до відповідача з письмовою вимогою, згідно якої просив повернути йому вищезазначені кошти, але відповіді не отримав.

Посилаючись на те, що ПАТ «Імексбанк» не виконує своїх зобов'язань в частині повернення вкладу, ОСОБА_1 просить суд стягнути на свою користь з відповідача кошти за договором банківського вкладу у розмірі 5000 доларів США та 7% відсотків річних у сумі 145,83 доларів США, та звільнити його від сплати судового збору посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони.

Представник ПАТ «Імексбанк» у відкрите судове засідання не з'явився, банк повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких вказано про таке.

Між позивачем, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" були укладені договори банківського вкладу.

26.01.2015 р. Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015р. прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» - Северина Юрія Петровича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від

23.04.2015р., строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду (Відповідача) було продовжено до 26.05.2015р. включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від

27.05.2015р. №105 розпочата процедура ліквідації АТ „Імексбанк" на даний час такої посади як Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк», не існує. Стягнення з банку, що перебуває в процесі ліквідації грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів. На думку відповідача, зобов'язальні відносини за договором банківського вкладу трансформувались в компенсаційні. За цих обставин позов не обгрунтований належними правовими підставами.Так само не може бути зобов'язано банк, що перебуває в процесі ліквідації, до вчинення будь-яких дій. На підставі вищевикладеного, відповідач просив позов ОСОБА_1 до АТ „Імексбанк", залишити без задоволення.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд прийшов до наступного.

Під час розгляду справи, судом було встановлено, що 09 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» був укладений договір №970009800 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, відповідно до умов якого, банк прийняв від вкладника ОСОБА_1 грошові кошти - суму банківського вкладу на депозитний рахунок у розмірі 5000,00 доларів США на строк з 09 січня 2015 року по 10 липня 2015 року, з нарахуванням процентів за користування коштами вкладу, виходячи з процентної ставки 10,50% річних.(а.с. 7-8)

12 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Імексбанк» із заявою про видачу вкладу та виплату процентів. (а.с. 5-6).

Проте, банк вклад своєчасно не повернув, проценти не виплатив.

Згідно ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ч.1 ЦК України встановлено, що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту), одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтею 1061 ЦК України зазначено, що, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з положень договору, банк зобов'язався повернути вклад та виплатити нараховані проценти за договором - 10 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та на підставі встановлених фактів по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що врегульовані цивільним законом про банківський вклад, про що свідчить зміст укладеного договору.

Доказів того, що банк виконав свої зобов'язання, до суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що боржник ПАТ «Імексбанк» прострочив виконання зобов'язання з повернення суми вкладу та процентів за договором.

Проте, судом було встановлено, що постановою Правління Національного Банку України №50 від 26 січня 2015 року, ПАТ «Імексбанк», віднесено до категорії неплатоспроможних.(а.с.36-40).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №16 від 26 січня 2015 року, в ПАТ «Імексбанк» з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича.(а.с.41).

Згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23 квітня 2015 року, строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи фонду було продовжено до 26 травня 2015 року включно.(а.с.42).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 від 27 травня 2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Імексбанк».(а.с.43).

Таким чином, з моменту запровадження у ПАТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Імексбанк», здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зазначеного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч. 5 п. 1 ст. 36 зазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону, протягом 30 днів, з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, не заявляються.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що стягнення з ліквідованого банку належних позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу, порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене та у зв'язку із рішенням про ліквідацію банку, відсутні правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Імексбанк» м. Одеса про стягнення 5000 доларів США та 7% відсотків річних у сумі 145,83 доларів США, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук