У х в а л а

іменем україни

9 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, подану їх представником ОСОБА_4, на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до директора філії концерну «МТМ» у Жовтневому районі м. Запоріжжя ОСОБА_5 про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні первісного позову скасовано та залишено без розгляду.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що первісний позов подано особою, яка не мала повноважень, обґрунтовано залишив його без розгляду; відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суду, виходив з того, що предмет позову не відповідає способам захисту, передбаченим ст. 16 Цивільного кодексу України.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції в частині залишеній без змін апеляційним судом й судом апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, поданою їх представником ОСОБА_4, на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до директора філії концерну «МТМ» у Жовтневому районі м. Запоріжжя ОСОБА_5 про визнання дій незаконними відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко