ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6313/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Горбань С.І., позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову вказали, що з 1994 р. позивач ОСОБА_2 перебував з відповідачем ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син ОСОБА_4 Їх сім'я мешкала у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яку в 2004 р. вони приватизували в рівних частках. В 2007 р. подружжя розірвало шлюб, але ще у квітні 2006 р. ОСОБА_5 залишила спірну квартиру. Згідно з договором від 17 лютого 2014 р. відповідач ОСОБА_5 подарувала належну їй 1/3 частину спірної квартири сину ОСОБА_6. З 2006 р. ОСОБА_5 не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири, жодних угод щодо користування квартирою з нею не укладалось.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_3 позов підтримали пославшись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_5 повідомлялася про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку через оголошення в пресі, проте в судове засідання вона не з'явилася, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивача, представника позивачів, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 5 квітня 2004 р. ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5 та їх син ОСОБА_4 в порядку приватизації набули у власність в рівних частках двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2007 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 4, 5).

Згідно з договором дарування від 17 лютого 2014 р. відповідач ОСОБА_5 подарувала належну їй 1/3 частину вищевказаної квартири сину ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Згідно даних довідки житлово-експлуатаційної організації від 14.01.2015 (а.с. 13) наразі у належній позивачам на праві власності квартирі перебувають на реєстраційному обліку позивач ОСОБА_2 та його колишня дружина ОСОБА_5, право власності якої на спірну квартиру припинилося.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 понад рік не проживає у спірній квартирі.

Вказані обставини підтверджуються складеними житлово-експлуатаційною дільницею 205 (структурним підрозділом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва") довідками від 06.03.2015, 14.09.2015, актами від 27.02.2015, 02.09.2015 (а.с. 12, 36, 37, 38) та показаннями свідків.

Сусідка ОСОБА_7 пояснила в суді, що сім'ю ОСОБА_5 знає давно, так як проживає з ними в одному будинку і до останнього часу працювала в ЖЕД майстром. Раніше з ОСОБА_5 вона зустрічалась практично кожного дня, але 2009 р. вона її взагалі не бачила. У складі комісії вона відвідувала спірну квартиру і засвідчила своїм підписом в акті, що відповідач у квартирі не проживає, і її майна в житлі немає.

Сусід ОСОБА_8 пояснив, що в 2009 чи 2010 р. ставив у квартирі сторін вікно і на той час ОСОБА_5 в квартирі вже не проживала, її майна у житлі він не бачив.

Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_5 цікавилась чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагалася вселитися у спірну квартиру, суду не надано.

Поважних причин відсутності ОСОБА_5 у спірній квартирі судом не встановлено.

Угода щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом між сторонами не укладалася.

З огляду на вказане суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_5, обравши собі інше місце проживання, добровільно залишила спірну квартиру, забравши з неї усі свої речі, і не проживає у ній понад рік без поважних причин.

Та обставина, що ОСОБА_5, обравши собі інше місце проживання, залишився перебувати на реєстраційному обліку у спірній квартирі, значення для вирішення цього спору не має, оскільки наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням чи відмови в цьому.

За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі своєї відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб…

Ст. 391 цього Кодексу надає власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що перебування ОСОБА_5 на реєстраційному обліку у квартирі, яка належить на праві власності позивачам, порушує право останніх на використання помешкання згідно з цільовим призначенням та їх право вільно розпоряджатися своїм майном.

Порушені права позивачів підлягають захисту у визначений законом спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, 1972 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: