УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання частково недійсним рішення міської ради, визнання недійсним свідоцтва про права власності на земельну ділянку, за касаційним скаргами ОСОБА_7 та представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: визнати недійсним п. 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на яких розміщене майно, що являється власністю громадян та передано у власність ОСОБА_7, а саме земельна ділянка площею 0,0480 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку, видане на ім'я ОСОБА_7

Посилався на те, що він є суміжним землекористувачем і на спірній земельній ділянці, яка передана у власність ОСОБА_7, знаходиться належне йому майно, а саме: сарай і погріб. Про передачу у власність відповідачеві даної земельної ділянки він не був повідомлений та з ним не було погоджено межі в натурі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,048 га, видане на ім'я ОСОБА_7

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі.

В свою чергу, у касаційній скарзі представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові.

Заявники посилаються на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при розгляді даної справи.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 1980 року є власником Ѕ частини будинку по АДРЕСА_1 з відповідними частинами надвірних будівель. Як зазначено у вказаному договорі, будинок житловою площею 31,30 кв. м. розташований на земельній ділянці площею 2 049 кв. м., до нього примикають сарай, погреб.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2004 року ОСОБА_11 придбав ще 22/216 частини вказаного житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_7 є власником 86/216 частин будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21 травня 2003 року.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 12 липня 2011 року було присвоєно частині житлового будинку по АДРЕСА_1 - власник ОСОБА_7, нову адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на яких розміщене майно, що являється власністю громадян та передано у власність ОСОБА_7 проживаючої АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0480 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1.

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02 липня 2014 року ОСОБА_7 продала ОСОБА_9 вказану вище спірну земельну ділянку площею 0,0480 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що на час розгляду даної справи, постановою Броварського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року, що набрала законної сили, скасовано оскаржуваний в рамках даного спору п. 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року, яким передано ОСОБА_7 у власність вказану земельну ділянку площею 0,0480 га. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України суд дійшов висновків, що дані обставини доказуванню не підлягають, у зв'язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки ОСОБА_7 право власності на спірну земельну ділянку набуто на підставі скасованого в адміністративній справі рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року і це право посвідчене свідоцтвом про право власності та є похідним від відповідного рішення, то суди дійшли висновків, що оспорюване свідоцтво про право власності, видане на підставі скасованого рішення, підлягає визнанню недійсним.

Повністю з такими висновками погодитися не можна.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 звертали увагу апеляційного суду на ту обставину, що покладена в основу рішення суду першої інстанції постанова Броварського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року оскаржена вказаними особами в апеляційному порядку.

На аркушах справи 101-103, том 2, міститься заперечення позивача ОСОБА_6 на апеляційну скаргу ОСОБА_7 від 20 травня 2015 року зі змісту якого вбачається, що вказана вище постанова Броварського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року скасована в апеляційному порядку, крім того, позивач ОСОБА_6 просив апеляційний суд розглянути питання щодо законності оспорюваного п. 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року в рамках розгляду даного цивільного спору.

Залишаючи рішення Броварського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року без змін, апеляційний суд вказані вище доводи сторін у справі не перевірив та дійшов до передчасних висновків про обґрунтованість рішення міськрайонного суду.

Так, ч 1 ст. 304 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК України.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 роз'яснено, що апеляційний суд згідно зі статтею 308 ЦПК України ухвалою відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін і обов'язково наводить у ній мотиви, з яких доводи апеляційної скарги відхиляються.

Ухвала апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року не містить мотивів, з яких доводи апеляційних скарг щодо незаконності постанови Броварського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року було відхилено.

З доданих до касаційних скарг матеріалів вбачається, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року постанову Броварського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року скасовано, провадження у справі закрито з тих підстав, що спір про скасування п. 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року не підлягає розглядові в порядку адміністративного судочинства.

Дані обставини мають значення для правильного встановлення характеру правовідносин між сторонами у справі та норм матеріального права на підставі яких необхідно вирішувати спір.

Апеляційним судом було порушено принципи закріплені ч. ч. 1-3 ст. 303 ЦПК України щодо перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводі апеляційної скарги та можливих нових доказів у справі.

Оскільки позивач і відповідач є співвласниками будинку, до якого відноситься спірна земельна ділянка, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мали врахувати положення ст. 377 ЦК України та ст. 120 Земельного Кодексу України, якими врегульовано питання щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній, а не обмежуватися лише посиланням на вказану вище постанову суду першої інстанції в адміністративній справі, про незаконність якої при апеляційному розгляді справи також вказувалося як позивачем у даному спорі так і особами, що подавали апеляційні скарги. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій не вирішили по суті даного спору в частині оскарження п. 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року, інші позовні вимоги є похідними.

З урахуванням вимог ст. ст. 213-215, 338 ЦПК України, наявні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_7 та представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова І.М. Фаловська