_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5526/15
Ухвала

про забезпечення позову

05 жовтня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває зазначена цивільна справа, ухвала про відкриття провадження від 18.09.2015 року.

05.10.2015 року представник позивача звернувся до суду з заявою про застосування у справі заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 33,6 кв.м.

В обґрунтування зазначеної вимоги представник позивача вказував на те, що предметом розгляду справи є визнання договору іпотеки зазначеного нерухомого майна недійсним, та на сьогоднішній час зі сторони відповідача можуть бути вчиненні дії направлені на реалізацію спірного майна квартири на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення, а ОСОБА_1 позбавлена можливості вплинути на такі дії, що призведе до втрати спірного майна та утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду та повністю позбавить позивача можливості поновити свої права та законні інтереси. Додатково представник позивача вказував на те, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово у розмовах з позивачем наголошував на тому, що має намір здійснити продаж вищевказаної квартири та шукає покупця, оскільки йому терміново потрібні гроші.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались, та щодо заявленого представником позивача клопотання, суд вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання розяснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Так, факт звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою свідчить про наявність між сторонами спору, що має бути врегульовано у судовому порядку.

З матеріалів справи та наданих стороною позивача письмових пояснень вбачається, що на вирішенні суду перебуває спір про визнання недійсним договору іпотеки, за змістом якого ОСОБА_1 передала у іпотеку ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та таким чином, з огляду на можливі наслідки вирішення справи у вигляді визнання договору недійсним, обмеження можливості перереєстрації будь-якими особами прав власності на зазначену квартиру, як предмету договору, вбачається співрозмірним заходом забезпечення позову.

Виходячи з наведених обставин та правових положень, зважаючи на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження майна, що було передано на виконання оскаржуваного договору шляхом застосування пропонованих представником позивача заходів відповідає інтересам вирішення справи, та тимчасова неможливість переоформлення прав власності на зазначене нерухоме майно, до вирішення цієї цивільної справи, істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб, натомість, вбачається, що у випадку зволікання у застосуванні таких заходів забезпечення позову, вказане нерухоме майно може бути відчужено на користь інших осіб чи передано у забезпечення зобовязань, що в подальшому, у випадку задоволення позову, може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників - вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На предявлення ухвали до виконання уповноважити ОСОБА_1 або її представника.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.