Справа №486/140/15-ц 21.10.2015 21.10.2015 21.10.2015
Провадження №22-ц/784/2418/15
Справа № 486/140/15-ц
Провадження № 22ц/784/2418/15 Головуючий в 1 інстанції - Франчук О.Д.
Категорія: 39 Доповідач - Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.

За участю секретаря: Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої Валентини Володимирівни, приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Каракулов Ігора Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Лобова Ольга Миколаївна, про визнання неправомірними та незаконними дій приватних нотаріусів при посвідченні та прийнятті заяви про прийняття спадщини, визнання недійсною заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, просила визнати неправомірними та незаконними дії приватних нотаріусів при посвідченні та прийнятті заяви про прийняття спадщини, визнати недійсною заяву про прийняття спадщини.

Позовну заяву обґрунтувала, тим, що з 24 листопада 1965 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_7. За час спільного шлюбу з покійним ОСОБА_6 вони набули майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності та на 1/2 частку якої вона має право, а саме, на будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,10 га, на якій розташований даний будинок і присадибна ділянка; автомобіль марки ІЖ-2126, 2002 року випуску, та грошові кошти на ім'я померлого в "Ощадбанку України".

У встановлений законодавством строк вони з дочкою ОСОБА_7 звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

24.10.2012 року приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. була заведена спадкова справа.

У лютому 2013 року від нотаріуса вона дізналась, що її син ОСОБА_2 теж звернувся із заявою про прийняття спадщини, направивши її поштою, яка, згідно з роз'ясненнями нотаріуса Дмитрієвої В.В. від 12.02.2013 року, надійшла до неї від відповідача ОСОБА_2 через Южноукраїнську державну нотаріальну контору 10.12.2012 року.

Посилаючись на вищевикладене, просила визнати заяву від 27.11.2012 року про прийняття спадщини недійсною, визнати неправомірними та незаконними дії приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізьської області Каракулова І.Л. щодо складання та посвідчення заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_2, визнати неправомірними та незаконними дії приватного нотаріуса Юукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В. по прийняттю нікчемної заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини. Також просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 серпня 2015 року і ухвалення нового рішення

про задоволення позову у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і наявним у ній доказам, судом порушено норми матеріального і цивільного процесуального права, а також про призначення у справі комплексної судової технічної і почеркознавчої експертизи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі

питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №227 від 09.08.2012 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його дружина - ОСОБА_1, його дочка - ОСОБА_7 та син ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,1 га, що розташована за цією ж адресою, легковий автомобіль марки ІЖ-2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та грошові кошти на ім'я померлого в "Ощадбанку" України.

Діти померлого не заперечували проти отримання позивачкою ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на ? частку зазначеного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, як пережившим подружжям.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_7 звернулись до приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В. із заявами про прийняття спадщини, останньою 24.10.2012 року була заведена спадкова справа і того ж дня зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 53594810.

10.12.2012 року ОСОБА_2, який проживає у Бердянському районі Запорізької області, подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька приватному нотаріусу Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Каракулову І.Л., який посвідчив її і направив поштою за місцем заведення спадкової справи.

Відмовляючи у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в частині визнання недійсною заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що його заява від 27 листопада 2012 року є законною, такою, що подана відповідно до вимог діючого цивільного законодавства України, Закону України "Про нотаріат" та діючої на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних нотаріусами України.

При цьому суд не взяв до уваги наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і матеріалів цивільної справи № 486/633/14-ц, у квітні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зверталися до суду із позовом до ОСОБА_2 і, уточнивши заявлені вимоги, просили визнати його заяву про прийняття спадщини, надіслану приватному нотаріусу Южноукраїнського нотаріального округу Дмитрієвій В.В., недійсною, усунути відповідача від права спадкування за законом, визнати за нею право на ? частки, а за ОСОБА_7 - на ? частку спадкового майна, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0.1 га для індивідуального житлового будівництва, на якій розташованої за цією ж адресою, автомобіля марки ІЖ-2126, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та визнати за ними право власності на ці частки.

Позовні вимоги щодо визнання заяви ОСОБА_2 про прийняття

спадщини недійсною ОСОБА_1 та ОСОБА_7 також обґрунтовували тим, що заяву

подано не відповідачем і підписано не ним.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.01.2014року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було відмовлено.

Позивачки, не погодившись із судовим рішенням, оскаржили його до апеляційного суду Миколаївської області, а там - відмовились від позову, і ухвалою апеляційного суду від 19.03.2015 року цю відмову було прийнято, провадження у справі, в тому числі щодо позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання його заяви про прийняття спадщини недійсною, закрито.

При цьому позивачкам ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було роз'яснено наслідки відмови від позову, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, і це зазначено в ухвалі апеляційного суду.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В., приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Каракулов І.Л. про визнання неправомірними та незаконними дій приватних нотаріусів при посвідченні та прийнятті заяви про прийняття спадщини, то в даному випадку має враховуватись таке.

Відмовляючи у задоволенні зазначених вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з правомірності дій нотаріусів, оскільки ними не було допущено порушень вимог діючого законодавства, що регламентує їх діяльність, зокрема, Закону України «Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом Міністрества юстиції України 22.12.2010 р. №3253/5.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду є законним і обґрунтованим, і апеляційна скарга доводів на його спростування не містить.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,310,313-315 ЦПК України,колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 серпня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини і провадження у справі у цій частині заявлених позовних вимог закрити;

- в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: