Дата документу 21.10.2015
Справа № 334/4967/15-ц
Провадження № 2/334/2318/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - Кузьменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Сторони одружені з 21.03.2015 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 99.

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши в заяві, що після укладання шлюбу вони проживали в її будинку, однак сімейне життя не склалось, фактично шлюбні відносини з ним припинені з квітня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, утрати почуття поваги та любові до нього, у них виникали сварки та скандали. 26 травня 2015 року позивачка звернулась до райвідділу через неадекватну поведінку відповідача, у звязку з чим, він залишив місце проживання, періодично до неї приходить та влаштовує сварки.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Вважаючи збереження родини неможливим, позивачка та її представник за довіреністю- Савицький Г.С., просять шлюб розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно простою та рекомендованою кореспонденцією, однак документів на підтвердження поважності причин неявки він до суду не надав, через канцелярію суду заявив клопотання про зупинення провадження по справі у звязку із зверненням до суду з позовом про визнання шлюбу з позивачкою недійсним. В судовому засіданні від 26 серпня 2015 р., відповідач надав суду заперечення на позов із підрахунками своїх затрат на проведення весілля із позивачкою, яким обґрунтував свою турботу та любов до позивачки, а також, просив надати їм строк для примирення.

Ухвалою суду від 21.10.2014 року відповідачу відмовлено в зупиненні провадження по справі, оскільки відповідачем не надано документів, які підтверджують реєстрацію його позову в електронній системі документообігу«Д-3» та в ній, станом на 21.10.2015 року, відсутні відомості про відкриття провадження за цим позовом. До того ж, суд врахував заперечення відповідача разом із його клопотанням про надання строку на примирення та постановив рішення про розірвання шлюбу лише через два місяці після його звернення з цим клопотанням. При цьому, суд двічі призначав справу до розгляду з метою зясування вжитих сторонами заходів для примирення, але фактично примирення не відбулося.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, тому що, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, з квітня 2015 року спільного господарства не ведуть, майже півроку разом не проживають. Починаючи з травня 2015 року, через 2 місяці після весілля, відповідач почав вести себе неадекватно, що призводило до сварок і скандалів в присутності малолітньої дитини позивачки від першого шлюбу. Після звернення позивачки до дільничного інспектора з проханням допомогти у наданні медичної допомоги відповідачу, той пішов із сімї, за місцем реєстрації позивачки він періодично зявляється лише з метою влаштування сварок, завдання їй фізичного болю та душевних страждань, що підтверджується зверненням позивачки до Ленінського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, за яким 31.08.2015 року було порушено кримінальне провадження за фактом спричинення позивачці тілесних ушкоджень, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України /а.с.70/.

На додачу до всього вищевказаного, судом встановлено, що мати позивачки зверталась до Прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та УВБ в Запорізькій області по факту незаконних дій працівників міліції, які на прохання відповідача по справі, користуючись службовим становищем, безпідставно вилучили майно позивачки за адресою її проживання з батьками по вул. Учнівській, 41 в м. Запоріжжя /а.с.68,69/. Отже, посилання відповідача на всі його витрати на весілля, які він начебто здійснював заради щастя позивачки, турботи та любові до неї, суд розцінює виключно як меркантильність та скупість його як особи, а його дії по збиранню та підрахуванню чеків, а також, надані суду фотографії цінників з весільних подарунків для позивачки - підкреслюють всю дрібязність його характеру, а тому, посилання відповідача на його бажання зберегти сімю - є надуманими та не відповідають дійсності.

Посилаючись на всі вищевказані доводи, позивачка категорично не згодна на примирення, вважає збереження родини неможливим, та таким, що суперечить її інтересам та інтересам її дитини, спричиняє їй душевні страждання, тому, суд вважає, що родина сторін остаточно розпалася та їхній шлюб варто розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Всі питання щодо розподілу сумісного майна, в разі їх виникнення, будуть вирішуватись окремо.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Ленінським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 99.

Після розірвання шлюбу, прізвище відповідачці змінити на «Дмитренко», яке є її дошлюбним прізвищем.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

СУДДЯ: